1903. No. 7- TEES NEVER PAA JÆDEREN. 41 
Nu er det vistnok saa, at terrasser tilhørende enhver af disse tre 
grupper kan dannes ikke blot under en stilstand af strandlinjen, men 
ogsaa under saavel en negativ som positiv forskyvning af samme. Og 
dog findes der saavel af erosionsterrassen som abrasionsterrassen og 
akkumulationsterrassen enkelte ret karakteristiske varieteter, som kan 
paavises kun at komme til udvikling ved en positiv forskyvning af strand- 
linjen; her at udvikle dette i sine detaljer vilde føre for langt. Men det 
er forsaavidt interessant at lægge mærke til, hvilken rolle disse forskjel- 
ligartede fænomener har spillet i udviklingen af den kvartære topografi 
ved bestemmelsen af positivt forskjøvne strandlinjer, saavel af marin art, 
»senglaciale« 244 og »postglaciale« 245, som af lakustrin karakter ved an- 
cylussjgen™46 og de nuværende indsjøer?4”. 
I omegnen af Obrestad fyr findes som allerede ovenfor nævnt en hel 
række udprægede terrassedannelser, der fra den nuværende strandkant 
gaar op til det i sammenhæng fulgte niveau langs Jæderstranden. Ter- 
rasserne følges her for den største del i kontinuerlig sammenhæng, væsentlig 
som en erosionsterrasse, der paa flere steder danner en meget bestemt 
overgangstype til abrasionsterrassen, saa det i høi grad mindede om den 
beskrivelse, De Geer giver fra Curland: »Det marina området åter var 
i hög grad utjemnadt och abraderadt samt begrånsades uppåt vid alla 
framskjutande uddar af en markerad abrasionsterrass, hvilken inåt vikar och 
skyddade bugter fortsattes af tydliga vallar«*%. Og hvad samme forsker 
samtidig meddeler om det supramarine omraade i Curland, at det var 
»oregelbundet småkuperadt, ofta fåradt af erosionsdalar«*, gjorde sig 
ogsaa i høi grad gjældende, saa snart man her i omegnen af Obrestad 
kom over den her omhandlede strandlinje. 
Som allerede i det foregaaende anført er vistnok terrassen inde i 
bugten ved baadhavnen sydøst for Obrestad fyr for en mindre del at be- 
tragte som en akkumulationsterrasse, der imidlertid her bestaar i en afsæt- 
ning af fin sand, som her inde i den lune bugt vistnok har været afsat 
helt op i vandspeilet i lighed med, hvad der finder sted ved den nuvæ- 
rende sandstrand paa stedet, og saaledes ligesaa godt som en erosions- 
terrasse afmærker det høieste strandniveau paa afsætningstiden. Men for 
den største del dannes ogsaa her strandlinjen af en udpræget erosions- 
terrasse, netop af den for en positiv strandlinjeforskyvning særegne 
varietet. Og her i den forholdsvis dybt indgaaende, lune vik har vistnok 
ikke blot akkumulationen kunnet foregaa under rolige forhold, jevnt og 
uforstyrret, men da bølgerne blev brudt af de til begge sider udenfor 
fremstikkende nas, kunde ogsaa stranderosionen i ro uhindret udforme 
