48 P. A. ØYEN. M.-N. Kl. 
apex uden spir, men forholdsvis dyb sutur, hvorved vindingerne træder 
tydelig frem; af denne varietet fandtes et enkelt eksemplar, hvor den 
sidste vinding traadte tydelig frem; nu kunde rigtignok et enkelt eksemplar 
lede tanken hen paa en monstrøsitet, men overgangsformerne viser dog 
tydelig formforandringen. Der fandtes ogsaa brudstykker af 10 eksemplarer, 
der i form suksessivt fører over i den mere afrundede, yngre form. Den 
afrundede form, hvor især sidste vinding ikke har det skarpt kantede ud- 
seende, har som regel en meget trind sidste vinding, hvorved profil- 
projektionen ofte faar en meget konveks form; peristomaet bliver derved 
ofte mere udtrukket med forholdsvis videre og mere aaben apertura, medens 
apex som regel er fladt uden spir; af denne varietet, der vistnok kun er 
at betragte som yngre individer af foregaaende, fandtes ogsaa 10 eksemplarer. 
Desuden optræder Littorina obtusata i formen Littorina fabalis, Turton, 
som Jeffreys®, Kobelt? og Petersen vistnok gjør ret i at hen- 
fore til Littorina obtusata som yngre former eller varieteter; jeg har 
saaledes f. ex. et 10 mm. langt eksemplar med forholdsvis tykt skal og 
fuldstændig fabalis-karakter, med trind sidste vinding og lav afrundet apex 
med lidt opspringende spir, karakterer som især træder tydelig frem hos 
enkelte ganske unge eksemplarer; cfr. f. ex. den af Forbes og Hanley 
som Littorina fabalis albildede form?%, Littorina obtusata forekom ogsaa i 
Tapes-banken ved Hallen (Barkevik). Ligeledes findes den i saltvands- 
alluviet i det nordlige Vendsyssel? Den findes i Kattegat levende paa 
Læsøgrundene*, og varieteten fabalis er meget almindelig i de danske, 
mere lukkede farvande?, Sars angiver den levende langs Norges kyst 
til Vestfinmarken paa et dyb af o—6 m.*%, 
Lacuna divaricata, Fabr, fandtes ikke sjelden, men forekomsten til- 
hører i sin helhed betragtet den korte, lille form, og rent undtagelsesvis 
fandtes en maximumlængde af 6 mm. Endskjent enkelte eksemplarer 
saaledes i udseende minder ikke saa lidet om Zacuna pallidula, saa er det 
dog en sikker divaricata-type. I Tapes-banken ved Hallen (Barkevik) 
fandtes et eksemplar af den normale form med længde 8 mm. Da man 
saaledes her imidlertid kun har med et enkelt eksemplar at gjøre, kan 
man vistnok for saa vidt gaa ud fra, at uoverensstemmelsen ogsaa kan 
vere af kun tilsyneladende art. Thi i Turritella-ler ved Aafosstranden 
(Skien) fandt jeg den længere, normale form sammen med den lille, semi- 
globulære form paa en saadan maade, at man vistnok er berettiget til at 
antage individer af sidstnævte som unge eksemplarer af førstnævnte form; 
det tør ogsaa være, at under særegne hydrografiske forhold de karak- 
terer, som ellers er egne for unge individer, ogsaa kan bibeholdes hos 
ældre. I universitetets samlinger fra Kirkeøerne (Hvaleerne), Om- 
