64 P. A. ØYEN. M.-N. Kl. 
Magdalenien (Rock-shelter men) er den yngste gruppe, omtrent samtidig 
med mammutens uddeen og den palæolithiske stenkulturs forfald, men led- 
saget af en benkulturs opblomstren og i direkte sammenhæng med rens- 
dyrets og huleboernes tidsalder. Skematisk og mindre tilfredstillende vil 
jo altid denne inddeling forblive, idet hensyn ikke er taget til kvartær- 
tidens betydelige og gjentagne klimatiske oscillationer. Og man maa her 
være enig med Nathorst i at beklage, at en stor del af de archæologer, 
der befatter sig med disse spørgsmaal, savner »det geologiske og zoolo- 
giske grundlag«, som er nødvendigt for deres løsning #1, 
Folkeindvandringsspørgsmaalet i Skandinavien og mere specielt for 
Norges vedkommende søgtes ved flere anledninger 402: 403. 404: 405 Jost af 
Hansen fra saavel geologisk som archæologisk, ethnologisk, anthropolo- 
gisk, geografisk og historisk synspunkt; men hvad Larsen senere har ud- 
talt om mere nøkterne betragtningsmaader, lader sig vistnok med fuld ret 
anvende lige over for den her fremsatte løsning, nemlig at »det er uden- 
tvivl langt frem, for man kan indlade sig paa disse spekulationer« 4%, For 
at kunne følge Hansens folkeindvandringshypothese maa man først orien- 
tere sig med hensyn til de anvendte betegnelser for de geologiske afsnit, 
som afviger betydelig fra Blytts tidligere brugte inddeling. Hansen 
betegner som epiglacialt det stadium af istiden, da isranden stod ved den 
nedre ende af de store østlandske indsjøer og rak frem til den vestlandske 
indsjørække; samtidig dannes den høitliggende epiglaciale strandlinje med 
tilhørende terrasser. Derpaa fulgte den boreale periode med bræafsmelt- 
ning, landhævning og ekens indvandring. Derpaa fulgte den subglaciale 
periode med stans i bræens afsmeltning, dannelse af den subglaciale strand- 
linje (ca. 40 % af den epiglaciale), med en central brærest langs bræskillet, 
med opdæmmede setesjøer og en postglacial fauna. Derpaa fulgte den 
subboreale periode med bræafsmeltning og landhævning. Derpaa fulgte 
den atlantiske periode med en stans i bræens afsmeltning, dannelse af den 
atlantiske terrasse (ca. 10%) og en ganske liden brærest ved bræskillet. 
Derpaa fulgte igjen en landhævning, til stans i det nuværende niveau. 
Hansen antager nu, at den ældste indvandring i Norge er interglacial, 
tilhørende den palæolithiske gruppe og af en kortskallet, førarisk race af 
samme stamme og tid som de danske kjøkkenmøddingfolk, Men hermed 
kan man sammenligne, hvad han skrev for ikke mere end ca. 10 aar 
siden: »For Norges og Sveriges vedkommende er dermed givet, at kun 
én indvandringstid kan antages, og at denne ikke er kommet før efter 
istiden, er sikkert« 40°, og naar man saa erindrer, at i begge tilfælde væ- 
sentlig det samme grundlag har tjent til støtte for de udledede slutninger, 
saa er allerede dette i og for sig nok til at vække mistillid til hypothesens 
