1903. No. 7. TAPES-NIVEAUET PAA JÆDEREN. 79 
20—45 m. dyb møder man igjen en bred, udpræget rand, hvor især 
dybden 30—45 m. er forherskende. Derpaa sænker havbunden sig hurtig, 
uden trinvise affald, ned til dybder paa 150, 200 og 250 m. De her 
nævnte tre dybdezoner spores ogsaa paa strækningen fra Ekersund til 
henimod Lister, men den steile kyst gjør, at de to randzoner her ikke 
bliver paa langt nær saa brede og heller ikke saa skarpt udprægede. 
Derimod kranses igjen Lister paa en udpræget maade af de samme tre 
zoner, en littoralzone paa 3—6 m., ikke overstigende 10 m. dyb, derpaa 
en randzone af 20—45 m. dybde, og derefter et forholdsvis brat affald 
uden trin til dybder paa 150, 200 og 250 m. Trækker vi her en sammen- 
ligning med de i det foregaaende beskrevne stranddannelser, der tilhører 
Tapes-niveauet, ser vi i den udprægede littoralzone en recent strandlinje 
med tilhørende terrasser. Og derpaa møder vi i niveauet 20—30 m. dyb 
nok en strandlinje med tilhørende terrasser; da vi for tiden intet nøiere 
kjendskab har til denne strandlinjes geologiske forhold, kan vi naturligvis 
heller ikke trække nogen bestemt slutning med hensyn til dens betydning, 
men saavel de i det foregaaende opnaaede resultater med hensyn paa 
kjendskabet til Jæderkystens beliggenhed forud for Tapes-niveauets depres- 
sion som denne kyststræknings submarine topografi og de slutninger, man 
kan trække ved sammenligning med andre dele af det skandinaviske hæv- 
ningsomraade, lægger det nær for haanden at antage denne strandlinje for 
tilhørende denne forud for Tapes-tiden gaaende periode. 
Denne hævningsperiode forud for Tapes-tiden svarer til Blytt's bo- 
reale55?: 5%, under hvilken hassel, ek etc. indvandrede til Skandinavien 554, 
og i overensstemmelse hermed har man f. ex. fundet ek i torvmyr ved 
Falsterbo oversvømmet under Littorinaseenkningen®°, og paa Gotland be- 
gravet under denne sænknings afleiringer 5%. Under den atlantiske periode 
med et varmt, fugtigt klima spreder eken sig? og er f. ex i omegnen 
af Ladoga meget almindelig under den postglaciale senknings maximum 58, 
ligesom ogsaa hassel under denne periode opnaar en vid, nordlig udbre- 
delse, der antyder et mildere klima end nutidens 559: 560, Denne atlantiske 561 
eller marine3 periode svarer saaledes til ekeperioden i Danmark, og om- 
kring midten af denne falder den postglaciale sænknings maximum5®3- 564, 
og i den senere del af den atlantiske periode har man den tidligere kjendte, 
yngre stenalder 5%, 
Under den følgende tid, den subboreale periode, synes det varme, 
men mere tørre klimat at have holdt sig 566- 567. 568, Oo under dette varme 
klima gjennem den atlantiske og subboreale periode har vistnok vegeta- 
tionsforholdene i vort land været helt andre end nu, idet store dele af 
vore nøgne høifjeldsvidder dengang var bevokset med tildels frodig skog. 
