16 OLAV JOHAN-OLSEN. M.-N. KI. 
Alle isariaformer ligner nemlig hinanden meget sterkt — kun ved 
omhyggelig kultur kan man differentiere dem. 
Ved de forsøg, jeg efter dette fund har gjort, maatte jeg for hvert 
enkelt tilfælde meget nøiagtig undersøge, hvorvidt fremkommen Isaria var 
Isaria Ø. eller en anden — den anden, hvormed jeg experimenterede. 
Da mine undersøgelser begyndte senhøstes, var der ikke tale om at 
finde nogen insektdræbende sop her i landet. 
Jeg frygtede ogsaa for, at det her i Europa paa de fleste steder var 
for sent, og henvendte mig derfor telegrafisk til en række steder. 
Som før nævnt erholdt jeg Botrytes- og Isaria-arter, medens det ikke 
lykkedes mig at faa fat paa levende Empusa. (Eiendommelig nok var 
der nemlig i høst ingen fluer at finde, der var angrebne af Empusa). 
Den første sop, jeg erholdt, var Giards Botrytes tenella eller Isaria 
densa, som ogsaa er beskrevet. Denne sop er saa ofte og nøiagtig be- 
skrevet, at jeg her i denne oversigt ikke skal gaa nærmere ind derpaa. 
Botrytes tenella. 
Den har tre frugtformer, medens dens 4de, ascusformen, endnu ikke 
er fundet. 
Talrige forsøg blev udførte med denne sop. Hovedvanskeligheden 
ved forsøgene var den, som ved mange andre — at faa frem tilstrækkeligt 
sporematerial. Disse soppe har alle en tilbøielighed til paa kunstig substrat 
at vokse ud til sterilt mycél. 
Jeg forsøgte mange maader at faa Isaria- eller Botrytesformen med 
sporene frem. 
Først prøvede jeg direkte infektion, idet jeg puttede smaa stykker 
direkte ind i markens legeme. Dette mislykkedes, idet marken let for- 
blødde sig og døde. 
Forsøgene med at besmitte den med mycel i gelatinlim mislykkedes 
ogsaa. Jeg maatte gribe til det middel at lade soppen forspise sig paa 
mycel. Flade Petriskaaler lod jeg helt overvokse med sopper, heldte den 
fluidiserede gelatin ud og slap saa en del sultne, glubske mark ned paa 
skaalen. Disse spiste kraftig af sopmycelet og døde efter 7 dage. Paa 
deres legemer fik jeg yppige Botrytesformer, der overført paa brød og 
poteter gav rigtige sporer og var yderst virulente. 
Botrytes tenella er nemlig noksaa let at kjende fra andre Isariaformer, 
da den farver substratet rødt. Senere har det ikke været nogen vanske- 
lighed ved at faa frem tilstrækkeligt spormaterial, hverken af denne eller 
andre, Det viste sig, at den væsentligste aarsag laa i aarstiden. 
