20 OLAV JOHAN-OLSEN. M.-N. KI. 
endog selve frugtlegemerne, saa var resultatet negativt. Cordyceps- 
sporerne havde ingen indflydelse paa skogmarken selv efter 6 ugers for- 
løb. Heller ikke botrytessporerne syntes at have nogen synderlig pathogen 
evne. I enkelte serier døde markerne efter 10—14 dage, men resultatet 
var ofte tvilsomt. Under alle omstændigheder var den en yderst variabel 
virulent sop, der ingen fordele havde fremfor Bot. tenella. Den vokser 
dog ligesaa let i jord og mose. De dræbte marker mumificeredes og dan- 
nede et tæt uldent myceldække. 
3die januar 1903 erholdt jeg fra professor Mazé atter to soppe tilsendt: 
Isaria destructor og Sporotrichum globuliferum. Begge meget kjendte 
som insektdræbende soppe. 
Isaria destructor 
danner den »grønne muscardine«. Den er som nævnt først nærmere under- 
søgt af Krassiltschich og Metschnikoff. 
Den angriber mest snegler og tæger. Den er en mugsop, der i sine 
første stadier er hvid, senere lysegrøn, tilslut mørkegrøn. Den har to 
sporeformer, en liden rund, en lang grøn. 
Der blev med kulturerne af den udført talrige kulturer paa skog- 
marken. Disse blev inficeret — saavel ved overdrysning som ved forsøg 
af direkte kulturer. 
Vistnok døde enkelte mark — omtrent som ved Bot. bass. efter 10 
—12 dage, men nogen synderlig stærk dræbende virkning syntes denne 
sop ikke at have. Gren muscardine paa de døde marker fik jeg aldrig. 
Isaria destructor kan derfor ikke anvendes med held. 
Sporotrichum globuliferum 
viste derimod et ganske anderledes tilfredsstillende resultat. 
Sp. glob. er en hvid sop, der vistnok med ligesaa fuld ret som Bo- 
trytes tenella kunde bære navnet Botrytes. Men da den nu engang over- 
alt benævnes Sporotrichum, beholder jeg dette navn her. 
Den har et polstret hvidt mycel, .der farver gelatin og agar-agar 
blaalig redviolet, poteter og brød farves blaalig, den gjør kjedvand merke- 
rødt. Et gammelt mycel bliver lyst citrongult. Den danner let og rigelig 
sporer i mængdevis, især paa døde mark, hvor den danner svære hobe 
af Isaria-former. 
Den vokser helst ved 18—20° C., men trives ogsaa ved 10° C. og 
lidt lavere, 
