1903. No.11. MYKOLOGISKE UNDERS. OVER SOP PAA FURUSP. LARVE. 21 
Den viste sig at være endnu mere virulent end Bot. tenella. 
Kolber tilsat med ganske faa sporer af denne sop og friske skog- 
larver viste næsten altid samme resultat. 
Allerede efter 3 dage var en del mark døde. De endnu levende 
havde faaet sopvegetationer udenpaa huden, særlig paa hovedet og i kjæ- 
verne. Efter 5 døgn var som regel alle larver dræbte, aldrig overlevede 
nogen det 7de døgn. 
Kontrollarverne befandt sig under samme vilkaar lige spillevende og 
graadige. 
De med Sporotr. inficerede larver tabte allerede efter et par dage 
madlysten og laa stille og sturede. | 
Det viste sig ved undersøgelse af de døde og halvdøde markers blod, 
at de alle var inficerede — foruden af soppen tillige af de før omtalte 
bakterier — særlig den tynde fluidiserende bacil og den ovale kok. 
Ligeledes fandtes altid de tidligere beskrevne gjærceller i de dede 
markers blod. 
Hvis de af Sporotrichum dræbte marker henlaa nogen tid, inden de 
blev henlagt i fugtigt kammer, raadnede ogsaa de. 
Blev de henlagt i et saadant, kom soppen frem efter nogen tids for- 
løb. Henlagt paa sterilt tørt brød i flade kolber, fik man de pragtfuldeste 
mumier), der snart besattes med de ypperligste Isaria-frugter, medens 
sopmycelet vegeterer paa det omgivende brød. 
Sporotrichum viser ikke slig tilbøielighed til at vokse i det omgivende 
substrat som Bot. tenella. Imidlertid vokser den dog, især naar der findes 
døde larver og larveexcrementer. 
Sporotrichum viser sig altid hos mig at være en for denne larve over- 
ordentlig pathogen sop, der i kort tid trænger ind i marken delvis gjennem 
dens hud, men end mere gjennem munden. Den hindrer meget snart dens 
bevægelser, stanser dens appetit, for inden nogle dage ganske at dræbe den. 
Vi har i denne sop utvivlsomt et godt middel mod skogmark, som 
anvendt i heldig tid og paa praktisk maade sikkert kan gjøre nytte, sær- 
lig i sommervarmen. 
Med de fra Grindalsskogen isolerede 
Isaria gastropacha Ø. og I. verticilloides 
blev ogsaa udført mange experimenter. Disse syntes dog kun at vise, at 
disse Isaria, som overmaade gjerne vokser paa de døde marker, ikke er 
synderlig pathogene. 
1 Seriesnit af disse, der tydelig viser soppens udbredelsesmaade i markens legeme, vil 
blive afbildet i næste del, 
