1903. No.11. MYKOLOGISKE UNDERS. OVER SOP PAA FURUSP. LARVE. 23 
virkede en tør jordbund; ved igjenlukningen opstod en sterk fugtighed). 
Boxerne hensattes i varme, og larverne fodredes daglig flere gange med 
friske kviste. 
I de fugtige boxer krøb alle marker op i toppene paa grankvistene 
i store hauger. I Bot. tenella og Sp. globuliferum fik inden 5 dage alle 
larver slaskesygen og hang ynkeligen omkring paa grene og vægge. Deres 
legemer indeholdt alle og altid de ovennævnte bakterier, gjær og den 
respektive sop. 
I de tørre boxer døde marken meget langsommere. Enkelte fik 
slaskesyge, men ikke paa langt nær saa mange som i de fugtige. I Sporo- 
trichum-kassen var dog alle døde efter 10 døgn, i Botrytes tenella-kassen 
efter 12 å 14 døgn, i /saria-kassen var nogle døde efter 14 å 15 døgn, 
men en hel del ogsaa forpuppet. 
I kontrolboxerne var i de fugtige efter 14 dage ogsaa enkelte døde 
af slaskesyge, men bare faa. I den tørre box var i kontrollen efter 3 
uger alle marker levende, men for største delen forpuppet. 
Derefter lod jeg dem sulte ihjæl. 
Eiendommelig nok kom saa i begge kontrolkasser den eiendommelige 
brunredliggule Isaria gastropacha Ø. frem paa en hel del af marken. 
Slaskesygen er derfor efter mine forsøg ingen sygdom, men et syg- 
domsfænomen. 
Konklusionen er altsaa: 
Af de undersøgte soppe er der ingen bakterie, som formaar at smitte, 
overføre smitte fra den ene mark til den anden. Derimod optræder under 
sygdom altid bakterier i markens blod, oftest sammen med to temmelig 
konstante gjærsoppe. 
Der findes blandt de undersøgte mugsoparter flere, der formaar at 
trænge ind i marken og dræbe den, og deraf to, som i høi grad virker 
dræbende — som formaar at udbrede sig i jordbunden under vanlig tem- 
peratur og saaledes bringe smitten videre. 
Dette sker væsentlig dels ved optagelsen af føden — dels gjennem 
luften, men ogsaa ved berøring”. 
Forsøgene viser, at soppen til sin trivsel forlanger fugtighed. I 
aldeles tør jordbund vil den have vanskeligt for at udbrede sig og sætte 
frugt. 
I Udførte forsøg viser, at disse soppe, særlig Sø. glob., har meget let for at dræbe den 
almindelige spyflue. Naar denne kommer i berørelse med sporerne — de behøver 
bare at pustes ud i luften — dør de efter 3 à 4 dage og mumificeres i fugtige rum, 
