OM FLYGSANDSFÄLTEN PÅ PARÖM OCH SKYDDSSKOGSLAGEN. 27 



Vid en utflykt till Ulla Han tillsammans med herr Ekström, utpe- 

 kade han enligt traditionen den enligt en senare utförd undersökning 

 äldsta skogen såsom den plats, där Ulla Hau börjat. Härigenom fick 

 den naturhistoriska undersökningen ett mycket godt stöd. Äfven hvad 

 tiden för Ulla Haus uppkomst beträffar, stämma tradition och natur- 

 vetenskaplig undersökning väl öfverens. Herr Ekströms morfars farfar 

 lefde ju i förra hälften af 1700-talet. 



Mycket goda, ja fullt bevisande stöd för att Ulla Hau ej är äldre, har 

 jag erhållit genom undersökning af i generallandtmäterikontorets arkiv 

 befintliga kartor. Här finnas tvenne goda och, som det synes, nog- 

 grant utförda äldre kartor öfver Fårön. Den äldsta, som här är re- 

 producerad (fig. 16), är upprättad af Ma thias Schilder år 1692 i skalan 

 1 : 32000. Den del af Avanäset, som ligger mellan Ekeviken i norr och 

 Sudersandsviken i söder, har fullt likformigt fördelade barrskogstecken. 

 Området beskrifves på kartan på följande sätt: »Tallskogh Dugelig till 

 Gerdzell och brensell med något Muhlbete.» Det gamla stafningssättet 

 är bibehållet på den lilla reproducerade bilden. Endast den tyska skrif- 

 stilen har omändrats till vanlig latinsk. Här finnes sålunda ingen an- 

 tydan till något Ulla Hau. Af kartan att döma fanns här fordom en 

 något mindervärdig tallskog. Nästa karta är från år 1703 och upprät- 

 tades af Gabriel Elephant i skalan 1:8000. I hufvudsak öfverens- 

 stämmer denna med 1692 års karta. Näset mellan Ekeviken i norr och 

 Sudersandsviken i söder har fullt likformigt fördelade barrskogstecken. 

 Öfver näset gå vägar i många olika riktningar, just där Ulla Hau nu 

 har sin egentliga utbredning. Området beskrifves på kartan på följande 

 sätt: »Furuskog tjänlig till bränsle, tjära och gärdsel. Jordmånen är af 

 sand och backamark, och finnes här och hvar godt mulbete till boskaps- 

 gång. Item med någon ung björkskog beväxt.» * Den östra delen af 

 Avanäset, som liksom på 1692 års karta afskiljes från den västra delen, 

 angifves ha god och stor tallskog, som äfven kan brukas till byggnads- 

 timmer. Kustdynfälten förekommo på samma platser, som i nutiden, 

 men ha som förut nämnts mindre utbredning. Fältena vid Norra och 

 Södra Holmshålet voro dock i det närmaste förenade med hvarandra. 



Dessa gamla kartor visa sålunda till full evidens, att Ulla Hau ej 

 fanns vid 1700-talets början. Så noggranna och så fullständiga som 

 dessa landtmäterikartor äro, skulle säkerligen någon antydan om Ulla 

 Hau funnits, om den existerat vid den tiden. 



Naturhistorisk undersökning, traditionens vittnesbörd 

 och studiet af äldre kartor ha sålunda ledt till samma re- 



Stafnineen moderniserad. 



