38 



HENRIK HESSELMAN. 



södra delen af Ulla Hau, just där sandfälten ha sin oregelbundna be- 

 gränsning. Å kartan ser man, hur Ulla Hau mot öster har en mycket 

 regelbunden bågformig begränsning, som mot söder öfvergår i oregel- 

 bundna utvidgningar. Detta är icke någon tillfällighet, utan har en fullt 

 naturlig förklaring. För cirka 40 år sedan skedde här ett mycket stort 

 hygge, h varefter sanden på några år dref in i den afverkade skogen. 



Ur Statens skogsförsöksanstalts samlingar. Fot. af förf. 



Fig. 23. Vandringsdynens framträngande i starkt bladad tallskog. 

 Fårö. Ulla Hau nära Södra Sandheden. I2 /, 1907. 



Här och där ser man några alar ännu sticka upp öfver sanden. De 

 oregelbundna dynkullarna ha sedan så småningom bildat sig. Den 

 stora hastighet, som dynen haft i sin vandring mot söder 

 samt sandfältens oregelbundna begränsning i detta väder- 

 streck sammanhänger sålunda med skogsafverkningar. 



Mot väster är Ulla Haus begränsning mindre skarp. Här finns ej 

 någon sammanhängande, utpräglad vandringsdyn. Vi ha en del ore- 

 gelbundet uppbrytande skogsdyner, hvarest afverkningen kraftigt gripit 



