44 HENRIK HESSELMAN. 



hejda sanddriften. Dessa planteringar utföras sedan 1906 med anslag 

 från den enskilda skogsvårdsstyrelsen i Gotlands län, åren 1904 och 

 1905 hade plantor lämnats från statens plantskolor. De åtgärder, som 

 vidtagas, bestå dels i plantering af tall, björk och al på deflationsytan, 

 dels i plantering af sandrör {Ammophila arenaria) å vandringsdynens 

 vindsida. Dessa kulturer hotades emellertid af en stor fara. 



Sedan långliga tider var Avanäset en tummelplats för kreatur och 

 får, som funnos i stora skaror och äfven vintertid gingo ute och betade. 

 Dessa hindrade i hög grad de sandbindande växternas utbredning. Isyn- 

 nerhet voro fåren mycket begifna på sandröret, {Ammophila arenaria), och 

 kreaturen åto med stor förkärlek axen på denna växt. Härtill kom, att 

 de unga plantorna, som sattes ut, lätt rycktes upp af de betande dju- 

 ren. Betets inverkan var så stor, att ax af Ammophila hörde till säll- 

 syntheterna och af betade sandrörsplantor till vanligheten. Under så- 

 dana omständigheter var det tydligen ett ganska otacksamt arbete att 

 genom kultur söka binda Ulla Han. 



Kreatursbetets skadliga inverkan hade emellertid genom landshöf- 

 dingens bemedling förmätt ägarna af Avanäset och andra kringboende 

 till en fredlig öfverenskommelse, gående ut på att å Avanäset skulle 

 få råda fullständig betesfred. Detta har i hög grad visat sig nyttigt. 

 Vid mitt besök å Avanäset företedde sandrörskulturerna ett synnerligen 

 lofvande utseende. De vildt växande sandrörsplantorna hade utvecklat 

 milliontals ax, som nu spredo sina frukter. Öfverallt såg man grodd- 

 plantor i mängd. Det hela gaf ett lofvande intryck. Något betesför- 

 bud var emellertid ej utfärdadt, hvilket hade till följd, att en del per- 

 soner redan börjat att bryta den privata öfverenskommelsen och släppt 

 ut sina får på bete. Man fruktade nu allmänt, att sedan några börjat 

 att bryta öfverenskommelsen, alla de kringboende skulle sända ut sina 

 djur på bete, hvarvid man återigen skulle komma in i det gamla till- 

 ståndet. 



Ett absolut betesförbud vore här utan tvifvel på sin plats. I rap- 

 porten till Kungl. Domänstyrelsen föreslog därför författaren, att så länge 

 flygsandsfälten kunde betraktas som ofullständigt bundna, ett absolut 

 betesförbud måtte få råda å Avanäset. 



I skrifvelse till länsstyrelsen i Gotlands län uttalade sig Kungl. 

 Domänstyrelsen för absolut betesfred. Samtidigt härmed insändes en 

 afskrift af författarens rapport till Kungl. Domänstyrelsen. K. Befall- 

 ningshafvande i Gotlands län lät höra landstinget, som sammanträdde 

 den 30 september. Detta uttalade sig för betesförbud och tillämpning 



