SKLOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1908, H. I. 



Förslag till skydd för vårt lands naturminnen. 



Ar 1904 väckte lektor K. Starbäck motion i riksdagen om vidtagande 

 af åtgärder till skydd för vårt lands natur och naturminnen och ingafs samma 

 år därom af riksdagen en skrifvelse till Kungl. Maj:t. I anledning af denna 

 infordrades underdåniga yttranden först från kungl. vetenskapsakademien 

 och sedermera från kungl. domänstyrelsen, för hvilka redogörelser återfinnas 

 i denna tidskrift årg. 1905 sid. 32S — 330 och 487 — 488. 



I juni månad förlidet år uppdrogs åt herrar Louis Ameen, Einar Lönnberg 

 och Karl Starbäck att biträda inom kungl. jordbruksdepartementet vid behand- 

 lingen af frågan om naturskyddsåtgärder. Resultatet af detta arbete före- 

 ligger i ett den 4 sistlidne december till statsrådet och chefen för kungl. 

 jordbruksdepartementet afgifvet »betänkande rörande åtgärder till skydd för vårt 

 /ands natur ork naturminnesmärken». Detta innefattar först en inledande redo- 

 görelse och allmän öfversikt af frågan samt därpå vissa lagförslag och fram- 

 ställningar om ändringar i förut gällande stadgar och bestämmelser. 



I den allmänna öfversikten framhålles hurusom frågan om att genom 

 lagstiftning stäfja allt för hänsynslösa ingrepp å naturen från människans sida 

 icke är alldeles ny. Uet är emellertid härvid hufvudsakligen den rent ekono- 

 miska synpunkten, som hittills fått göra sig gällande. Så ha jakt- och fiske- 

 lagstiftningen afsett att trygga tillgången å för människan särskildt begärliga 

 djurarter, skogslagarna haft till ändamål att hindra öfverdrifven skogsafverk 

 ning o. s. v. På senare tider ha emellertid äfven andra synpunkter trädt 

 i förgrunden och härvid särskildt den naturvetenskapliga. Det är af stort värde 

 för vetenskapen att kunna följa naturens utveckling sådan den förlöper där 

 den uteslutande öfverlämnas åt sig själf äfvensom att mot förstörelse skydda 

 sällsyntare djur och växter samt märkligare naturföremål. 



För skogshushållningen kunna exempelvis viktiga lärdomar vinnas genom 

 studiet af det sätt, hvarpå skogen utvecklar sig, där den öfverlämnas åt sig 

 själf. Sällsyntare djur- och växtarter, som af en eller annan orsak befinna sig 

 i utdöende, utgöra i många fall värdefulla dokument till djur- och växtlifvets 

 historia och tarfva därför omvårdnad. Köpslåendet med ovanligare natur- 

 föremål har alltmera utvecklat sig och därmed faran för deras utrotning ökats. 



Äfven mindre ovanliga djur och växter hotas i vissa fall med undergång. 

 I Syd-Europa ha hänsynslösa jakter för fjäderprydnadens skull bedrifvits å 

 trastar och andra sångfåglar, å andra orter ha dekorativa växter såsom lilje- 

 konvalje m. fl. massvis insamlats och därigenom fara uppstått för deras utödande. 



Efter framhållandet af dessa allmänna synpunkter lämnas en intrsesant 

 redogörelse för hvad genom lagstiftning eller andra åtgärder i främmande 

 länder vidtagits till skydd för natur och naturminnen. 



I Nbrg< har hittills intet egentligt åtgjorts i frågan. Man har dock 

 diskuterat möjligheten att såsom nationalparker afsätta, dels ett område vid 

 Röras, dels en dal i Finnmarken, båda belägna å statens mark. Dessutom 

 ha bl. a. planer varit å bane att genom vissa åtgärder hindra utplundringen 

 af sällsyntare Dovreväxter. 



I Danmark ha en del naturvetenskapliga föreningar tillsatt ett utskott 



