56 FÖRSLAG TILL SKYDD FÖR VÅRT LANDS NATURMINNEN. 



ingifves förslag till erforderliga fridlysningsbestämmelser samt till det sätt, 

 hvarpå området eller föremålet bör utmärkas eller i vissa fall inhägnas. Är 

 ansökningen icke ingifven af fastighetens ägare bifogas skriftligt medgifvande 

 af denne. Afser ansökningen boställe skall utom ägarens jämväl boställs- 

 hafvarens samtycke bifogas. 



Sedan ansökning inkommit, förelägger Kon. befhfde genom offentlig 

 kungörelse, dem som ha nyttjande-, servituts- eller annan rätt till fastigheten 

 och som genom fridlysningsåtgärden skulle lida intrång att senast inom en 

 månad anmäla, om de ha något att erinra mot fridlysningen. Är icke 

 ansökningen framställd af vetenskapsakademien eller dess yttrande bifogadt 

 densamma, infordras utlåtande från nämnda akademi och må ansökningen ej 

 bifallas, om den ej tillstyrkts af vetenskapsakademien. Har så skett under- 

 rättar Kon. befhfde sökanden, att ansökningen kommer att bifallas, därest 

 naturminnesmärket på sökandens föranstaltande och bekostnad å marken ut- 

 märkes och, där så erfordras, inhägnas. 



Sedan dessa villkor på föreskrifvet sätt uppfyllts förklaras detsamma för 

 naturminnesmärke af Kon. befhfde och införes i ett register, som i afskrift år- 

 ligen insändes till vetenskapsakademien och där sammanföres till ett riksregister. 



För vetenskapliga forskningar må af vetenskapsakademien medgifvas 

 undantag från fridlysningsbestämmelse, meddelad enligt denna lag. 



Öfverträdelser mot lagen straffas med böter från 5 till 1 ,000 kronor, 

 hvaraf '.':, tillfalla åklagaren och '/; vetenskapsakademiens naturskyddskassa. 



Då det emellertid är af intresse, att icke blott vissa såsom naturminnen 

 skarpt framträdande föremål behörigen fridlysas, utan äfven att vissa större om- 

 råden afsättas, där naturlifvet sedan får utveckla sig fullt ostördt af kulturens in- 

 verkan, ha sakkunnige jämväl afgifvit ett. förslag till lag angående nationalparker. 

 Afsättande af sådana områden anses endast kunna ifrågakomma å kronans mark 

 och bör ett beslut om dylik fridlysning förutsätta medgifvande från såväl 

 Konung som Riksdag. Har ett visst område blifvit förklaradt som nationalpark, 

 ställes det under vetenskapsakademiens vård. För bevarande af dess natur- 

 liga beskaffenhet, dess växt- och djurlif förbjudes bl. a. skadegörelse å fasta 

 naturföremål eller ytbildningar, inmutande af mineralfyndigheter och bortför- 

 ande af mineral, vidare fällande eller skadande af växande träd, jakt och fångst 

 af djur, där det ej sker till försvar, uppförande af bostäder, odlingar etc. 



Dessa förbud böra dock ej leda till inskränkning i de rättigheter till 

 bete, skogsfångst och fiske, som sedan gammalt äro lapparna medgifna. 



Jakt- och fiskerätt mot afgift må i vissa fall upplåtas. Så kan exem- 

 pelvis en viss djurart inom parken nå en för naturlifvets jämvikt störande 

 utveckling och därför tarfva decimering. 



Genom vetenskapsakademiens försorg må inom parken uppföras bygg- 

 nader och vidtagas anordningar för resandes härbärgerande. 



I vissa fall må Konungen meddela förbud mot parkens beträdande eller 

 för sådant beträdande fastställa särskild afgift, dock att härigenom exempelvis 

 icke lapparna få hindras att vid sina flyttningar genomfara och uppehålla 

 sig på området. 



Vid färder inom nationalpark kunna, ifall så är nödvändigt, torra och 

 vindfällda träd få användas till bränsle äfvensom rid- och klöfjedjur betas. 



Straffbestämmelserna vid lagöfverträdelse äro desamma som i fråga om 

 föregående lag. 



