FÖRSLAG TILL SKYDD FÖR VÅRT LANDS NATURMINNEN. 57 



Då det ligger nära till hands att antaga, att naturminnen understundom 

 kunna blifva föremål för spekulation, ha sakkunnige ansett, att expropnatio 

 för viktigare fall borde införas och därför jämväl afgifvit förslag till lag 

 fallande tillägg till kungl. förordningen den 14 april 1866 angående jords elle) 

 hels a/stående for allmänt behof. Fråga om dylik expropriation bör endast 

 väckas af vetenskapsakademien. Finner Konungen ett område, tillhörande 

 enskild man, menighet eller inrättning vara af den beskaffenhet, att det bör at 

 sättas som naturminne och för sådant ändamål afstås af ägare, skall förutnämnda 

 kungl. förordning i detta fall äga tillämpning. Så ock då enskilds servituts 

 eller nyttjanderätt å till nationalpark afsatt område bör upphöra. Exproprieradt 

 område skall tillhöra kronan och stå under vetenskapsakademiens vård. 



Sakkunnige ha vidare hemställt, att Kungl. Maj:t, därest lagen om natio- 

 nalparker antages, måtte föreslå riksdagen, att följande områden i lörsta 

 hand afsättas som nationalparker, nämligen: 



1) Omrdde rid S/ora Sjöfallet i Norrbottens län. Denna trakt är sedan 

 gammalt känd för sin naturskönhet samt den relativt talrika förekomsten af 

 björn. Området skulle ernå en ytvidd af 1 5 kv. mil och innefatta Stora 

 Sjöfallet jämte det genom docenten A. Hambergs glaciärundersökningar be- 

 kanta Sarjekmassivet; 



2) Abiskodalens nedre del i Norrbottens län. Dalgången sträcker sig från 

 Torne träsk i sydvästlig riktning upp mot fjällen och är till större delen 

 bevuxen med fjällbjörk. Inom området är den talrikt besökta turiststationen 

 Abisko belägen, hvarför det ur turistsynpunkt har ett synnerligen fördel- 

 aktigt läge; 



3) Urskogsområde inom Suorsa eller Kissa kronoparker i Norrbottens län. 

 Detta är beläget inom Tärendö revir och är på grund af sin aflägsenhet från 

 flottleder hittills oberördt af afverkningar; 



4) Löfängai wder om fjället Peljekaisse i Norrbottens län och 2 mil väster om 

 sjön Hornavan. Som ett motstycke till nyssnämnda urskogsområde med barr- 

 trädsvegetation vore dessa af intresse att bevara såsom prof på orörd löfängs- 

 natur i nordligaste Sverige ; 



5) Den kronan tillhöriga andelen af Sonfjället i Härjeådalen, hvilket till 

 följd af sitt isolerade läge hittills fredats för renbeten ; 



6) Ett mindre område ,, Hamra kronopark i Gäfleborgs län för bevarande 

 af ett urskogsområde jämväl i sydligare delarna af landet; 



7) Holmen Ängsön, hörande till indr. civilbostället Väringsö i Stockholms 

 län. Denna är bekant för sin karaktäristiska och rikliga löfskogsvegetation; 



S) Område å Kilsbergem sluttning å Garphytte kronopark i Örebro län. 

 beläget å kalkformationer och därigenom förlänadt en yppig vegetation af 

 ädlare löfträd med rik underväxt af buskar och örter; 



9) Del af (fot/ska Sandon, bekant för sina storartade flygsandsbildningar 

 och såsom lokal för en af de få barrurskogar vi äga i södra Sverige. 



Beträffande kostnadsfrågan framhålles i betänkandet, hurusom dels staten. 

 dels vetenskapsakademien skulle komma att drabbas af en del omkostnader. 

 Statens kostnader bestå förnämligast i den förlust af eljest påräknelig afka>t 

 ning, som uppstår å mark, som å kronans egendom afsättes till nationalpark. 

 Denna uppoffring anses dock ej blifva afsevärd. Fn direkt kostnad uppståt 

 för staten genom fridlysningskungörelsernas publicerande i ortstidningar o. d. 



För vetenskapsakademien ställer sig saken däremot mera ofördelaktigt. 



