74 



NILS SYLVEN. 



mat eller, om de blommat, de under de första åren bära blott honliga, 

 först vid högre ålder jämväl hanliga blommor, »en hittills föga uppmärk- 

 sammad egendomlighet, som den lappländska tallen synes äga gemen- 

 sam med den vanliga tallen». — Mera ingående har lapplandstallens blom- 

 ningsförhållanden behandlats af Th. Örtenblad i hans afhandlig »Om 

 den högnordiska tallformen». 1 



Sistförflutna sommar blef jag under en tids vistelse i Jockmock i Lule 

 lappmark i tillfälle att göra en del iakttagelser, som ytterligare torde 

 belysa lapplandstallens blomningsförhållanden. Då jag redan förut haft 

 min uppmärksamhet fästad på blomningen hos den vanliga tallen, kom 

 jag sedermera under en resa i Västergötland sistlidne oktober månad 

 att underkasta tallens blomningsförhållanden i de därvid besökta trak- 

 terna en något närmare, jämförande undersökning. 



Sommaren 1907 har öfver snart sagdt hela vårt land haft att upp- 

 visa en synnerligen rik blomning hos tallen. Den har sålunda särskildt 

 lämpat sig för iakttagelser rörande tallens blomningsförhållanden. Under 

 en resa i Småland och Västergötland under juni — juli månader iakttog 

 jag flerestädes i relativt unga kulturbestånd af tall en ovanligt rik hon- 

 blomning å de uppväxande tallarna. A toppskotten och de öfversta 

 sidoskotten å en mängd 7 — 10 — 15-åriga tallplantor syntes här ofta ända 

 till 4 eller 5 honblommor. Hanblommor saknades å dessa plantor full- 

 ständigt. Denna tidiga och rika honblomning visade sig dock endast å 

 plantor med vacker och allsidigt utbildad grenkrona. Mer eller mindre 

 undertryckta, med de blommande jämnåriga eller äldre plantor voro här 

 alla rent sterila. Under mina första exkursioner i jockmocksskogarna un- 

 der juli — augusti månader återfann jag samma relativt rika honblomning 

 öfverallt å friställda, med vacker grenkrona försedda unga lapplandstallar; 

 hanblommor saknades. Denna tidigare inträdande honblomning var ju 

 också i överensstämmelse med Wichuras förut citerade uttalande äf- 

 vensom med Örtenblads uppgift, att »den högnordiska tallen produ- 

 cerar normalt tidigare hon- än hanblommor» 2 . Men redan pä en af de 

 första jockmocksexkursionerna påträffade jag smärre bestånd med mer 

 eller mindre riklig underväxt af starkt undertryckta, få- eller stundom 

 helt ogrenade, tämligen tidigt rent hanligt blommande unga tallar. Ett 

 dylikt fall af tidigare inträdande hanblomning hos lapplandstallen har 

 förut omnämnts af Örtenblad, hvilken iakttagit, att å »omkring 60-åriga 

 endast metershöga dvärgtallar, uppväxta i skuggan af större träd», huf- 

 vudaxelns skott frambragt hanblommor. »Dessa dvärgtallar saknade 



1 Bihang till K. Sv. Vetenskaps-Akademiens Handlingar. Bd. 13. Afd. III. N:o II. 

 Stockholm 1888, sid. 28 och följande. 



* Örtenblad, »Om den högnordiska tallformen», sid. 31. 



