<)4 MODERN FORM AT SKOGSSKÖFLING ! 



på kanske några få är - - alla våra lappmarksskogar. Det är i syfte att 

 fästa vederbörandes uppmärksamhet vid detta, som denna uppsats till 

 kommit, och i förhoppning att därigenom också skyndsamma åtgärder 

 vidtagas till ofogets hämmande, medan det ännu ligger i sin linda. 

 Hvad jag här åsyftar, tillgår på följande sätt: En hemmansägare, som 

 vill åtkomma sin skog, utöfver hvad afverkningsplan och lappmarkslag 

 föreskrifver, begär blott »laga» delning af sitt hemman, sedan han förut 

 vidtalat en god vän att till namnet ställa sig som köpare af en del af 

 hemmanet. Köpebref har utfärdats, däri köpeskillingen naturligtvis »skrif- 

 vits» tillräckligt hög för att t. ex. försvåra återbördande af hemmanet, 

 därest detta är af krononatur. Vederbörande landtmätare »råkar» sedan 

 lägga skrifteslinjerna så, att på ena skiftet faller öfvervägande ung skog 

 och på det andra hufvudsakligast gammal. Med litet god vilja och god 

 tur — hvarom man förvissar sig, innan delning begäres — kan sålunda 

 ståndskogslikviden på dylikt sätt springa upp högst betydligt, hvarige- 

 nom alltså säljaren eller köparen-bulvanen får afverka ett stort antal 

 träd för försäljning, och då alltså äfven målet genom skenköpet i fråga 

 på »laglig» väg nåtts! - - För den, som aldrig så litet tänker sig in i 

 dessa förhållanden, måste ju följderna för framtiden te sig minst sagdt 

 vådliga, därest ej i tid sättes stopp för detta ofog. Att vi af veder- 

 börande tjänstemän ej kunna påräkna det stöd, som vi härutinnan borde 

 hafva rätt att fordra, detta har erfarenheten redan tyvärr visat. — Men 

 det är ej nog med sköfling af skogen! Se här ett annat exempel! Ett 

 skatte- och ett kronohemman med samfälld mark innehafvas af samme 

 ägare. Laga delning af hemmanen begäres i hufvudsaklig överens- 

 stämmelse, med hvad ofvan anförts, och skiftena läggas så, att från 

 skattehemmanet öfverföres större delen af inägojorden till kronohemmanet, 

 som sålunda, från att före skiftet hafva varit moget att af kronan åter- 

 bördas på grund af icke fullgjorda odlingsskyldigheter, nu tack vare 

 denna goda hjälp på en gång står färdigt att skatteomföras - - under 

 det att skattehemmanet däremot ruinerats. 



Att skulden, till att hvad här ofvan anförts kan få passera, i regel 

 måste näst våra lagars ofullkomlighet tillskrifvas vederbörande förrätt- 

 ningsman, är ju uppenbart. Hvarje förrättningsmans skyldighet bör ju 

 vara att under alla förhållanden söka förlägga skiftena så, att åtminstone 

 större skogslikvider i möjligaste mån undvikas, och framför allt då skäl 

 förefinnas att misstänka sådana motiv för ansökan om skiftet, som ofvan 

 framhållits; ty läggas skiftena på rätt sätt och så, att nämnvärd likvid 

 ej uppstår, då är hela den nog så knepigt uträknade delningsplanen från 

 sökandens synpunkt förfelad. 



Jockmock i jan. 1908. A. Sylvén. 



