SKOGSVÅRDSKÖRENINGENS TIDSKRIFT 1908, H. 2. 



Till frågan om ändrade grunder för fördelning och 

 disposition af inflytande skogsvårdsafgifter. 



Under senare tider har såväl i offentligt tal som ock i skrift framkastats 

 spörjsmål därom, huruvida icke de afgifter, som i enlighet med kungl. för- 

 ordningen den 24 juli 1903 angående skogsvårdsafgifter skola erläggas för 

 trävaror och trämassa, som från landet utföras, skäligen och rättvisligen borde 

 på annat sätt fördelas än som i kungl. förordningen stadgas. 



Genom dessa afgifter inflytande medel fördelas enligt § 2 afsagda för- 

 ordning landstingsområdena emellan efter den virkesmängd, som afverkats för 

 tillverkning af de utförda varorna. Kungl. Maj:t bestämmer för fem år i 

 sänder de närmare grunder, hvarefter landstingsområdena skola anses deltaga 

 i utförseln af trävaror och sålunda blifva delaktiga i skogsvårdsafgifterna. 

 Som kändt är, varierar den procent af influtna skogsvårdsafgifter, som under 

 åren 1905—1909 komma på de olika landstingsområdena, ganska afsevärdt, 

 allt ifrån Malmöhus län med endast 0,02 % intill Västernorrlands län med 

 17.^7 % delaktighet af desamma. 



I denna tidskrift för föregående år har dels skogsvårdsstyrelsens i Öster- 

 götlands läns landstingsområde forstliga biträde, jägmästaren J. E. Kinman i 

 häfte X och XT, dels e. jägmästaren G. E. Svensson i häftet XII uttalat det 

 önskemålet, att skogsvårdsafgifternas fördelning måtte ändras till förmån för 

 de trakter af landet, som nu hafva behof af större skogsodlingsanslag. Den 

 sistnämnde har särskildt föreslagit att inflytande sådana medel »efter af do- 

 mänstyrelsen vederbörligen pröfvad rekvisition af statskontoret må utdelas till 

 resp. skogsvårdsstyrelser utan hänsyn till, om dessa medel stå i proportion 

 till vederbörande landstingsområdes produktion af exportvirke, men med af- 

 seende fästadt på behofvet af understöd och hjälp, därvid äfven lagens mer 

 eller mindre effektiva tillämpning inom resp. län borde tillmätas afgörande 

 betydelse». 



Enligt hvilka grunder kungl. domänstyrelsen skulle pröfva förefintliga 

 behofvet af understöd och hjälp eller huru lagens mer eller mindre effektiva 

 tillämpning skulle kunna på ett objektivt sätt kontrolleras, därom aktar sig 

 förslagsställaren visligen att orda. 



Som ett ytterligare skäl för det rimliga och goda i detta förslag anföres, 

 att härigenom komme skogsvårdsstyrelserna under kontroll af en centralmyn- 

 dighet, hvartill domänstyrelsen syntes själfskrifven, och skulle härigenom skogs- 

 vårdsstyrelsernas ställning stärkas och dem tillföras afsevärdt gagn. 



Eöreliggande fråga synes mig vara väl så tidigt väckt. Hvar och en, 

 som på närmare håll följt med skogsvårdsstyrelsernas verksamhet, torde känna, 

 att i de län, där före nu gällande skogslags ikraftträdande vare sig korpora- 

 tioner — hushållningssällskap eller landsting — eller enskilda skogsägare så 

 godt som på något sätt sysslat med eller uppmuntrat åtgärder för skogsvård, 

 skogsvårdsstyrelsens verksamhet under gångna två redogörelseår näppeligen 

 kommit öfver försöksstadiet — för året 1907 förefinnas ännu inga redogörel- 



