FRÅN SKOGSVÅRDSSTYRELSERNA. I 2Q 



där de bidroge till markens försumpning ; all dessa åtgärder skulle, på sätt 

 och vid äfventyr styrelsen föreslagit, vara fullbordade före d. i okt. 1907: 

 och alt kvarstående fröträd ej finge afverkas förrän själfsådd ägt rum. 



Styrelsen ansåg sig icke kunna antaga Widegrens förslag, enär därur 

 mot lagens föreskrift uteslutits allt, som åt styrelsen inrymde rätt att pröfva 

 de af Widegren vidtagna åtgärdernas effektivitet. Någon öfverenskommelse 

 kom därför ej till stånd. 



Styrelsen instämde därefter Widegren till Ramsele tingslags II. R. med yr 

 kände: att enär Widegren å ifrågavarande hemman bedrifvit sådan afverk 

 ning, att skogens återväxt uppenbarligen äfventyrades, dels Widegren måtte 

 varda ålagdt att å skogsskiftet, där så af styrelsen pröfvades nödigt, vidtaga 

 sådan mark- och hyggesrensning, som från forstlig synpunkt vore nödig 

 för föryngringen, såsom att i strängar eller smärre högar hoplägga och upp- 

 bränna det flerstädes befintliga tjocka rislagret, som förhindrade föryngringen, 

 eller ock på annat sätt bortföra eller oskadliggöra riset; dels då de kvarläm 

 nade träd, som möjligen vore dugliga till fröträd, vore mycket sparsamt 

 förekommande och icke tillräckliga till den afverkade skogsmarkens fullstän 

 diga besåning, Widegren vidare måtte förpliktas att efter styrelsens anvisning 

 låta med passande skogsfrö beså och under kommande år hjälpa sådana 

 kalytor, som icke ansåges kunna föryngras genom själfsådd ; dels att, om icke 

 dessa åtgärder utfördes till hälften under första året, sedan h. r:ns utslag 

 vunnit laga kraft, och till återstoden nästföljande år, desamma måtte på 

 Widegrens bekostnad få utföras genom styrelsens försorg; och dels att Wide 

 gren och hans rättsinnehafvare måtte förbjudas att å den sköflade skogs- 

 marken afverka de ännu kvarstående, till äfventyrs dugliga fröträden, förrän 

 af styrelsen godkänd återväxt antingen genom naturlig besåning eller genom 

 kultur uppkommit å befintliga kalytor. 



Widegren bestred, att den af honom bedrifna afverkningen varit sådan, 

 att skogens återväxt däraf uppenbarligen äfventyrades. Om dylik återväxt 

 på något ställe vore äfventyrad, vore detta en följd af tidigare afverkning, 

 hvarvid undermålig, undertryckt skog lämnats kvar i så stor utsträckning, att 

 skogens föryngring omöjliggjorts. Att denna skog af Widegren borttagits 

 vore i sig själft en kulturåtgärd, ägnad att befordra skogens återväxt eller 

 naturlig föryngring. Där yngre växtkraftig skog funnits, hade Widegren an- 

 tingen lämnat den orörd eller gallrat försiktigt. Äfven om, utan hänsyn till 

 skogens framtida afkastning, alla saludugliga träd afverkades, utgjorde detta 

 icke något skäl för styrelsen att ingripa. A skogen funnes ungskog, plantor 

 och fröträd i tillräcklig mängd för att betrygga naturlig föryngring. 



H. R:n höll syn å stället, hvarvid antecknades, att allestädes, där afverk- 

 ning verkställts år 1905, funnes tullar och ris efter de fällda träden kvar- 

 liggande i skogen, flerstädes i stora bråtar. 



Skogsvårdsstyrelsens ordförande anförde vid häradssynen : Afverkningen 

 hade skett planlöst. Särskildt hade på de området genomlöpande åsarna, 

 hvilka måste betecknas såsom tallmark, nästan all tall uthuggits och endast 

 margranar kvarlämnats. A andra ställen där en kraftig granskog kunde åter- 

 växa, hade icke kvarlämnats tillräckligt antal fröträd. Där bråtar af tullar 

 och ris kvarlåge, kunde frö icke gro, förrän i den aflägsna framtid, då brå- 

 tarna förmultnat. Därför vore det nödvändigt, att tullarna afkvistades och 



