I3O FRÅN SKOGSVÅRDSS1 YRELSERNA. 



riset hopsamlades å platser, där det ej kunde vara till skada för återväxten, 

 eller uppbrändes. 



Widegren genmälde: Så godt som öfverallt inom området funnes späda 

 granplantor, som, sedan numera den gamla undertryckta skogen kommit 

 bort, skulle ensamma betrygga återväxten. För öfrigt funnes dugliga fröträd 

 spridda öfver hela området. Därå funnes dock möjligen en eller annan bit, 

 som ej nu vore tillfredsställande beväxt med plantor eller försedd med frö- 

 träd i tillräckligt antal. Affallet efter afverkningen ämnade Widegren i vid- 

 sträcktaste mån tillgodogöra sig, hvarvid riset komme att spridas, så att det 

 i stället för att utgöra hinder komme att blifva ett skydd för de unga plan 

 torna. 



//. K: 11 yttrade i utslag d. 30 juli 1906: att enär vid af h. r:n hållen 

 syn å delar af de under 1 905 afverkade trakterna af ifrågavarande, till Wide- 

 grens hemman 13,1 seland i Åkerö hörande skogsskifte vunnits bekräftelse 

 af att hvad skogsvårdsstyrelsen i målet framhållit i öfverensstämmelse med 

 innehållet i instrument öfver en jämlikt 2 § i omförmälda lag företagen 

 undersökning ägde sin riktighet, eller att således Widegren så bedrifvit den 

 nämnda år å skogsmarken verkställda afverkning, att å vissa områden sko- 

 gens återväxt uppenbarligen äfventyrades, 



samt emellan skogsvårdsstyrelsen och AYidegren icke kunnat träffas öfver- 

 enskommelse om de åtgärder, hvilka borde vidtagas för markens återställande 

 i skogbärande skick, 



blefve, jämlikt 3 <> i förenämnda lag, Widegren ålagdt 



dels att å de delar af de under år 1905 afverkade trakterna af skiftet, 

 där sådant af skogsvårdsstyrelsens tjänstemän efter styrelsens bestämmande 

 anvisades, från där liggande timmertullar borthugga riset samt hopsamla detta 

 antingen å stenar och berg, där det kunde utan men kvarligga, eller ock i 

 högar å skogsmarken, i hvilket senare fall det skulle under därför lämplig 

 tid under våren uppbrännas, eller ock sprida riset öfver skogsmarken i sä 

 tunnt lager, att det ej kunde verka till hinder för skogsfröets nående af 

 grobädd och plantornas växande i höjden, 



dels ock att på de högst belägna delarna af de öfver skiftet gående 

 tväråsarna, å hvilka allenast för fullt betryggande återväxt erfordrades, för- 

 utom förenämnda markberedning, hjälpsådd, efter anvisning af skogsvårds- 

 styrelsens tjänstemän och efter styrelsens bestämmande utså tallfrö, som skulle 

 vara af inhemskt, helst norrländskt ursprung; 



hvarjämte H. R:n föreskref, 



ej mindre att nämnda åtgärder skulle vara af Widegren fullgjorda till 

 hälften under året näst efter det, hvarunder utslag i målet tagit åt sig 

 laga kraft, och till andra hälften under året näst därefter, vid äfventyr, att 

 de eljest komma att af skogsvårdsstyrelsen på Widegrens bekostnad verk- 

 ställas, 



än äfven att, intill dess åtgärderna blifvit fullgjorda, afverkning icke finge 

 å skogsskiftet verkställas annat än till husbehof med mindre blifvit därförin- 

 nan genom skogsvårdsstyrelsens försorg, efter därom af skogsskiftets ägare- 

 gjord ansökan, märkta, på sätt styrelsen ägde bestämma, de träd, hvilka 

 borde som fröträd kvarstå å skiftet och hvilka fröträd ägaren af skogsskiftet 

 förbjödes nedhugga, förrän fullt betryggande återväxt vore å skiftet till fin- 

 nandes. 



