156 GUNNAR ANDERSSON. 



ej de stora dragen. Ej heller synas några mera omfattande rubb- 

 ningar i själfva berggrunden ha ägt rum under den tid, floderna 

 färdigeroderade sina bäddar, hvadan några områden med anmärk 

 ningsvärdt stor fallhöjd ej finnas för handen. För en jämn och lik- 

 formig flottning äro nu framhållna egenskaper hos floddalarna af 

 den allra största betydelse. 



I detta afseende är Sverige enastående lyckligt lottadt, ty den 

 ofvan angifna fallstorleken är lagom stor att tillgodose betingel- 

 serna för fri flottning, d. v. s. af hvar stock för sig, medan å andra 

 sidan fallet ej är så stort, att högvattnet rinner undan med en snabb- 

 het, som omöjliggör eller öfver höfvan försvårar virkets fortskaffande. 



Betydelsen häraf träder klart nog i dagen vid en jämförelse 

 med förhållandena hos våra grannar i öster och väster. Medelst 

 de stora ryska floderna, som utfalla i Ishafvet, har man, som be- 

 kant, på senare tiden med oomtvistlig energi, 1 ehuru med mera om- 

 tvistlig ekonomisk framgång, sökt tillgodogöra sig de ofantliga ursko- 

 garnas timmertillgångar. Bland de stora svårigheter, som härvid 

 mött, må särskildt erinras om flodernas ringa fall. Såsom exempel 

 kunna anföras de tvenne största nordryska floderna, Dvina och 

 Petschora. Dessa ha flera gånger större längd än våra älfvar, men 

 detta oaktadt ligga hela flodsystemen, frånsedt ganska obetydliga 

 sträckor kring några af källorna, lägre än 200 m. -kurvan. Undersitt 

 c. 450 km. långa hufvudlopp faller Dvina 30 m., alltså 0.06 m. pr km. 

 Den stora floden bildas vid denna punkt genom föreningen af 

 den norr- och österifrån kommande Wytschegda samt Suchona 

 från sydväst. Från de stora skogsslätterna nedanför Ural till Dvinas 

 mynning i Hvita hafvet faller den förra på c. 1000 km. 190 m., 

 eller 0.19 m. pr km., medan den senare mellan Kubinasjön och 

 hafvet eller på c. 850 km. faller 106 m., eller o.u m, pr km. Pet- 

 schora faller mellan mynningen och Ussas inflöde, eller under en 

 sträcka af 550 km., 47 m., således o. 08 m. pr km. Häraf framgår, att 

 våra floder ha i medeltal 8 till 10 gånger större fallhöjd än de 

 nordryska. I praktiken betyder detta, att på de senare fri flottning 

 är omöjlig, att virkets vattentransport därför på en gifven kvantitet 

 kräfver vida mera folk och följaktligen ställer sig mycket dyrare. 



1 En föreställning om omfattningen af den nordryska flottningen kunna nedanstående 

 uppgifter gifva. För 20 af de förnämsta sågverken (från de 7 öfriga saknas uppgifter! 



höggos vintern 1903—04 2304361 timmer 



• 1904 — 05 "787973 » (Sv. Trävarutidn. 1905. 



sid. 126.) Angående flottningen hos oss jfr sid. 195. 



