TIMMERTRANSPORTEN PA SVENSKA VATTENDRAG. 175 



skogtäckta områdena blott äro stora öar i det system af myrar och 

 sjöar, som intaga landskapets lägre delar. Vill man klargöra my- 

 rarnas hydrografiska betydelse, är det nödvändigt att skarpt skilja 

 mellan å ena sidan deras betydelse såsom kalmarker, å hvilka snö- 

 och issmältning och öfver hufvud taget de hydrografiska ytpro- 

 cesserna försiggå efter helt andra lagar än i skogsmarken, och å 

 andra sidan deras betydelse som vattenmagasin, grundad på torf- 

 jordarternas förmåga att i sig upptaga vatten. I det senare afseendet 

 ha de så godt som ingen betydelse, ity att de kolossala vatten- 

 mängder, som under årtusendenas lopp bindas i myrarna, kvarhållas 

 af torfjordarterna med sådan kraft, att de alldeles undandragas cir- 

 kulationen från flottningssynpunkt räknadt. Däremot spela nog de 

 öppna myrvidderna en mycket stor roll med hänsyn till vårflodens 

 skaplynne hos oss. Några som helst undersökningar, genom hvilka 

 en närmare insikt kunde vinnas rörande denna viktiga fråga, före- 

 finnas dock mig veterligen icke. 



De talrika forsarna och vattenfallen i våra floder äro från tim- 

 merflottningssynpunkt uteslutande en olägenhet, i det att timret 

 där lätt fastnar och stora svårlossade bråtar uppstå, som det 

 kräfver betydande kostnader och arbete att klara. I de större 

 vattenfallen knäckas, sönderslitas och skadas därjämte ej obetydliga 

 mängder, äfven om man numera genom lämpliga byggnader (jfr fig. 3) 

 mångenstädes lyckats i väsentlig mån öfvervinna dessa svårigheter. 



Jag har nu i korthet redogjort för de naturliga förutsättnin- 

 garna för timmertransporten i öfra Sverige samt sökt ådagalägga, 

 hurusom desamma på ett särdeles ovanligt sätt i olika riktningar 

 erbjuda gynnsamma möjligheter. Vi skola nu tillse, huru dessa ut- 

 nyttjats af den svenska skogshandteringen. 



Flottledernas utbyggande. 



Konsten att flotta virke torde sedan mycket länge ha varit 

 öfvad i en stor del af våra vattendrag. Den äldsta mig bekanta 

 föreskriften med hänsyn till flottningen är ett kungligt bref af den 

 2$ febr. 1739 1 , hvari det angående flottningen heter. 



»Så på det denne trähandel i möjeligaste måtto befrämjas 

 kunde, besynnerligen på de orter, hwarest skogarne på detta sättet 

 fördelachtigast kunna nyttias och hwarest anseenlige sågwärck äro 

 anlagde, finna Riksens Ständer nödigt wara, att wederbörande Landz- 



1 Aftryckt efter original i Riksarkivet .if G. Nerman i skriften Ångermanälfvens 

 flodområde m. m., Uppsala 1903, sid. 54 °- •• 



