TIMMERTRANSPORTEN PA SVENSKA VATTENDRAG. 



'7'» 



pet, som kom i kollision med nya kraf och till sist skapade en ny 

 rättsuppfattning. 1S11 års ofvannämnda k. bref angående flottning 

 upphäfdes och ersattes genom en förordning af den 30 dec. 1880, 

 hvilken jämte flottningsstadgan af samma datum alltjämt utgör det 

 juridiska rättesnöret för flottningen. 



Man skiljer mellan allmän och enskild flottled. Nästan alla 

 hufvudflöden och det öfvervägande antalet af biflödena (77 %) i 

 norra Sverige tillhöra den förra kategorien (jfr kartan). Enskild 

 flottled förekommer mestadels endast i det fall, då all skog, som 

 skall på densamma framföras, tillhör en ägare. 



G. Nilson fot. 



f'B- 5' Timmer utköres på isen. Bollsta bruk (Ångermanland). 



Allmän flottled kan finnas på grund af häfd (där flottning »all- 

 männeligen idkas eller tillåten är, skall allmän flottled jämväl fram 

 gent behållas») men då någon -- enskild person i spekulationssyfte, 

 sägverksbolag för egna skogars skull, domänförvaltningen för krono- 

 parker — önskar nyupprätta sådan i vattendrag, där dylik ej fun- 

 nits, har han att därom hos K. befallningshafvande göra anmälan. 

 Syn förrättats i så fall af en af länsstyrelsen utsedd person, h varvid, 

 sedan strandägare och andra, hvilkas intressen kunna beröras, blifvit 

 hörda, bestämmes, dels hvilka byggnader som skola utföras, dels 

 hvilken amortering som på grund häraf bör utgå, dels flottledens 



