222 K. G. NILSSON. 



som ekorren, nu däremot då man ej kan gå ett par bösshåll i skogen utan 

 att påträffa flockar och vet att djuren åstadkomma oersättlig skada kännes 

 det sorgligt och vemodigt för skogsvännen. 



En mera indirekt skada för skogen åstadkommer ekorren genom att han 

 äfven gör slut på småfågelvärlden, som dväljes i skogen och lefver af skogens 

 ohyra. När våren kommer, tillökar han sin matsedel med småfågelägg, och 

 det har han gjort så grundligt här på orten, så här råder ständig tystnad 

 på fågelsång. 



Stranda härads afdelning för Kalmar läns södra kungl. hushållningssäll- 

 skap som för ett par år sedan insåg den förfärliga skada ekorren åstadkom 

 beslöt att betala 25 öre i skottpengar för hvarje dödad ekorre inom afdel- 

 ningsområdet under ett års tid, men då medel saknades att fortsätta vidare 

 och skogsvårdsstyrelser funnos öfverallt, upphörde afdelningen med att utbetala 

 flera år. Och resonerades äfven shvad gör det om ett härad betalar skott- 

 pengar, då icke grannarna göra detsamma.» 



Då nu ekorren ej har någon särskild fiende mera än mården, som ej 

 påträffas kanske i hvar 20:de kyrksocken (jägaren som nästan ständigt är 

 klädd i hund i skogen vill ej gärna skämma bort sin hund för att fälla en 

 ekorre), så är det ej underligt om förökningen af skadedjuren ohejdadt fortgår, 

 och hvart skall det under sådana förhållanden till sist ta vägen med skogen. 



Ingen annan utväg lär väl finnas, än att det lagstiftas om utbetalande 

 af skottpengar för dödade ekorrar i södra och mellersta Sverige, där ekorren 

 förekommer så talrik och där han är så röd, att skinnen ej gå att sälja. I 

 Norrland däremot är ekorren så grå, att skinnet är en handelsvara, och upp- 

 träder väl han ej i så oerhörda mängder, som i södra Sverige. 



K. G. Nilsson. 



FRÅN SKOGSVÅRDSSTYRELSERNA. 



Rättegångar och juridiska spörsmål. 



(Redigeradt af Sekreteraren, ///ris Kand. E. Lekseli.) 



8. Ytterligare rättsfall till belysande af den vid referat n:r I 



uppställda frågan. 



(Jämför äfven referat n:is II och III.) 



Vid syn, som den 11 december 1905 på föranstaltande af skogsvårds- 

 styrelsen i X. län hölls å skogen till hemmanet n:r 1 i G. by, konstaterades, 

 att genom den afverkning, som därstädes år 1905 bedrifvits af handelsbolaget 

 under firma E. E. & C:o, återväxten uppenbarligen äfventyrats, och föreslogo 

 synemännen: »att den det vederbör må åläggas att under kommande år, då 



