SKOGSBRUK SOM AFFÄR. 243 



större inblick i eller inflytande på affärens skötsel. Hans hufvudsakliga 

 göra är kanske, att en gång om året uppbära vinsten i företaget, och 

 så länge han anser denna vinst vara tillräckligt stor, är han nöjd och 

 belåten. Börjar däremot vinsten gå ned, kanske han sätter i gång en 

 kraftig opposition för att bli af med den »odugliga» styrelsen, så vida 

 han inte är så bekväm af sig, att han hellre säljer sina aktier för att 

 komma ifrån allt bråk. Styrelsen sitter således många gånger med 

 piskan efter ryggraden och frestas då lätt att tillgripa den mycket lätt- 

 vindiga utvägen att öfverafverka skogen, kanske mer eller mindre med- 

 vetet, men möjligen för att rädda sitt eget skinn. Under tiden stiga 

 aktierna i värde, ty affären ger så och så många procent, hvilket ju är 

 ett mycket vackert resultat. Endast få kanske se bakom kulisserna, 

 livad som försiggår, nämligen en idelig »utdelning» af grundkapitalet, 

 hvars storlek sällan eller aldrig utrönes genom några revisioner (taxeringar). 

 De, som se, göra sig kanske i god tid af med sina andelar, och de, som 

 icke se, ja de sitta i lugn och ro och njuta af sina goda »räntor», som 

 de lefva upp, tills de en vacker dag komma under fund med, att ingenting 

 mer finnes att utdela, ty hela det alstrande grundkapitalet är uppätet, 

 och på mycket länge kan ej något nytt uppdrifvas. 



Ofta är det ju fullt berättigadt att uttaga någon del af grundkapi- 

 talet, som löper med alltför dålig ränta, men detta bör endast ske un- 

 der den formen, att det öfverflyttas i ett annat, mera gifvande, produk- 

 tivt företag (fonderas), eller om denna öfverflyttning skall ske genom 

 hvarje enskild delägares händer, bör denne också ha rätt att fä veta, 

 att en del af den summa, han utfår som utdelning, består af lösgjordt 

 grundkapital ej endast af räntor. Vet han detta, är det ju hans ensak 

 att sedan låta utdelningen öfvergå till konsumtionskapital eller insätta 

 sitt återfångna grundkapital i något annat företag. 



Att missförhållanden af ena eller andra slaget vid skötseln af våra 

 skogstillgångar äro i alltför hög grad rådande, torde erkännas på de 

 flesta håll, men angående botemedlen är man ej sä enig. Somliga ropa 

 på lag, andra på »evangelium», under det åter andra rekommendera 

 båda delarna utan att riktigt vara pä det klara med, hvilket som skall 

 komma först. 



Utan att här i allmänhet inlåta oss på »evangeliets» företräden, torde 

 det dock erkännas, att det är af synnerlig vikt, att hvar och en, som 

 äger eller förvaltar skog, har fullt klart för sig, med hvilka faktorer 

 han har att räkna, då det gäller att fä förhallandet mellan Debet och 

 Kredit så gynnsamt som möjligt, och har jag därför försökt att grafiskt 

 framställa några af dessa faktorer. 



