276 GUNNAR SCHOTTE. 



den med den längre grenen upprätt. Den har redan visat tecken till 

 hängande form. 



En annan hängbok har från samma skogstrakt för många år sedan 

 flyttats med isklump till Svenstorp i Svedala socken, där den nu trifves 

 väl i en trädgård. 



Alla dessa hängbokars förekomst är ur flera synpunkter intressant. I 

 parkanläggningar eller som sorgträd å kyrkogårdar förekomma visser- 

 ligen genom ympning uppdragna hängbokar, men i vildt tillstånd torde 

 de vara ganska sällsynta. Hängbokarna i trakten kring Lindholmen samt 

 Kurraboken på Hallandsås äro nämligen de enda dylika som äro kända i 

 vårt land. Från Danmark namnes i Langes flora 1 en ,? pendula Lödd 

 med slappa långt nedhängande grenar i Haesede skog nära plantörsbostället. 

 C. K. Schneider 5 omnämner under gruppen pendula Lödd en form tor- 

 tuosa (Dipp), med vridna grenar, mer eller mindre böjda i flera riktningar 

 och delvis hängande kvistar. Denna form tyckes således vara identisk med 

 de skånska hängbokarna. Willkomm 3 beskrifver dels en hängbok under 

 namn v. tortuosa Hört och en Kollerbuche = Kurrabok (var. retroflcxa 

 Math). Den förra säges bilda ett helt bestånd i Hannover 4 och hafva 

 vridna stammar samt hängande grenar och kvistar, hvilka senare sitta 

 tätt. Träden utmärka sig genom ringa höjdtillväxt, en bred, platt krona 

 med många toppskott och en afkvistad stam. Varieteten reflexa anser 

 Willkomm blott för någon missbildning. 



Hempel och Wilhelm 8 omnämner likaledes hängbokarna från Han- 

 nover såsom särskild afart (var. tortuosa), under det att de här och hvar 

 i naturen uppträdande »kurrabokarna» med korta uppkvistade stammar 

 och breda, buskartade kronor ännu anses återstå att utreda. 



Dessa hängbokar äro gifvetvis att anse såsom mutationer och om 

 dem gäller i hufvudsak hvad som i denna tidskrift sagts om trädmuta- 

 tioner med flikiga blad . Att de också kunna fortplantas genom frön visar 

 det förhållandet, att flera liknande bokar finnas på samma lokal och att 

 äfven förekommer ett mindre exemplar, som kan antagas härstamma 

 från någon af de större bokarna. Christoffersson uppger att ollon 

 från de stora hängbokarna (de bära ofta och rikligt ollon), skulle utsätts 



' Joh. Lange. Haandbog i den danske Flora, Köpenhamn 1S86 — 88. 

 2 Camillo Karl Schneider. Handbuch der Laubholzkunde, haft. 1. Jena 1904. 

 ' Moritz Willkomm. Forstliche Flora von Deutschland und Oesterreich. Leipzig 1887. 

 1 I det nyligen af Brändes utgifna arbetet, Forstbotanisches merkbuch, Provinz Han- 

 nover, omnämnes likväl ej detta bestånd. 



5 Gustav Hempel und Karl Wilhelm. Die Bäume und Sträucher des Waldes. 



6 Henrik Hesselman, Ett exemplar af fiikbladig gråal (tillägget) Skogsvårdsf. tidskr. 

 1905, sid. 131. 



