l!OK ANM ALN INGÅR. 



327 



åsikten om ugglornas öfvervägande nytta såsom sork- och råttfångare grundar 

 sig på analyser af maginnehållet hos hundrade- ja, tusentals skjutna ugglor eller på 

 undersökning af deras uppkastade bollar. Se t. ex. notisen i Sv. Jägarförb. N. Tid- 

 skrift 1904, sid. 274 angående d:r Rörigs undersökningar! Man får ej vara för snar 

 att af enstaka erfarenheter om ugglorna [se t. ex. Sv. Jägarförb. N. Tidskrift 1903 

 sid. 61 och 207; 1905 sid. 249; 1906 sid. 205] draga allt för vidtgående slutsatser 

 om desammas vare sig skada eller nytta. Troligt är, att årstid och lokala för- 

 hållanden spela stor roll i detta afseende. 



Mindre exakt är likaledes uppgiften, att skäggdoppingen skulle ha »hvit- 

 aktigt ljusbruna ägg», under det de smärre doppingarterna ha »grönhvita» eller 

 »grönaktigt hvita». Saken är ju den, att samtliga Podiceps-arter ha ägg, hos 

 hvilka ett inre, fastare, svagt grönaktigt skalparti täckes af ett yttre, lösare, kalk- 

 hvitt lager. Detta porösa ytterlager är hos de äldre äggen vanligen ganska smut- 

 sigt, ofta blifva äggen härigenom ljust kaffebruna. I detU afseende gifves alls ingen 

 genomgående skillnad mellan arterna. 



Kapitlet »Jaktvård» borde i en skrift med sådan uppgift som den föreliggande 

 fått en fylligare behandling. Ett försök till beräkning af den svenska jaktens värde 

 eller åtminstone några synpunkter för en dylik kalkyl hade varit mycket önskvärda. 

 De bevis, som författaren nu nöjt sig med att förebringa till belysande af jaktens 

 betydelse, att den med stort intresse omfattas af alla samhällslager samt att den 

 gifvit anledning till en särskild lagstiftning — , verka mindre öfvertygande. 



Att ett och annat i jägmästare Sylvéns bok kan tåla granskning och kritik 

 har här framhållits. Det må då ej heller förtigas, att vi äro författaren tack skyldiga 

 för att han ej låtit mötande svårigheter hindra arbetets slutförande. Det hade varit 

 att beklaga, om detsamma helt uteblifvit. Ändamålet med boken, att verka för 

 jaktens humana och laglydiga utöfniug samt för villebrådsstammens bevarande inom 

 landet är allt pris värdt. Vi tillönska boken all den spridning, som den trots ett 

 väl högt salupris, möjligen kan få. E. II '. 



NOTISER. 



UNDERVISNING I SKOGSVÅRD VID FOLKSKOLOR OCH MED DEM 

 JÄMFÖRLIGA LÄROANSTALTER. 



Kungl. Maj:t har till domkapitlen utsändt följande cirkulär. 



GUSTAF &c. &c. Vår ynnest &c. I skrifvelse den 30 april 1907 har Riks- 

 dagen anhållit om vidtagande af åtgärder i syfte att så kallade planteringsdagar 

 med därvid meddelad äfven teoretisk undervisning i skogsvård måtte genom sam- 

 verkan mellan vederbörande myndigheter i största möjliga utsträckning anordnas 

 vid folkskolorna på landsbygden i rikets olika delar. 



Sedan infordrade yttranden i ämnet afgifvits af domkapitlen och vederbörande 

 folkskoleinspektörer, hafva Vi vid föredragning af detta ärende funnit godt föreskrifva: 



att i folkskolor och med dem jämförliga läroanstalter, så vida tillgång på lämp- 

 lig skogsmark finnes och antingen läraren själf är kunnig i skogsplantering och 

 skogssådd eller sakkunnigt biträde står till buds, må för hvarje läsår af den stad- 

 gade undervisningstiden högst tre dagar användas för undervisning i skogsvård, 

 särskildt skogsplantering och skogssådd; samt 



att nämnda undervisning må omfatta såväl teorotisk framställning af lättfatt- 

 ligt innehåll som praktiskt arbete och förberedas vid undervisningen i växtlära och 

 träd gårdsskötsel. 



