354 



WILH. EKMAN. 



i . Det barkade virket blir vanligen bättre kvistadt än det obar- 

 kade, emedan små kvistar lätt dölja sig i barken. Vid barkningen tvin- 

 gas man dessutom att vända stocken och märker då lättare småkvis- 

 tarna. 



2. Barkadt virke glider vid släpning betydligt lättare än obarkadt, 

 hvarjämte man af det förra virket kan lassa betydligt större lass än 

 af obarkadt timmer. 



3. Det barkade timret är lättare att flotta än det obarkade och 

 bildar ej så lätt fästen som det senare. Därjämte uppgrundar den af- 

 fallande barken flottlederna och skadar betet på ängarna, om den blir 

 kvarliggande på dessa. 



4. Genom barkningen undviker man, att stora kvantiteter bark 

 hopar sig vid sågverken, hvilket lätt kan bli fallet, om timret endast 

 har kort väg att passera genom flottled. Har timret åter kommit till 

 sågverken genom långa flottleder, så har barken i allmänhet afskafts 

 på vägen. 



5. I barken inkommer ofta sand, som naturligtvis bidrager till att 

 sågbladen slöas hastigt vid sågningen. 



6. Slutligen kan tallbarken vid sågningen stundom färga virket, 

 hvilket förorsakat anmärkningar från köparnas sida. 



Rent tekniskt sedt är det sålunda åtskilliga omständigheter som 

 tala för virkets barkning, och detta belyses ju bäst däraf att några af 

 våra största sågverksbolag låta afbarka virket, fastän detta ej erfordrats. 

 Jag tror därför, att om också barkningstvånget upphäfves, man i många 

 fall kommer att barka de tjockbarkiga rotstockarna, under det att topp 

 och mellanstockar samt allt smärre virke kommer att gå obarkadt. 



Det gifves emellertid viktiga tekniska skäl som tala för drifning af 

 obarkadt virke. Det viktigaste af dessa äro att virket torkar saktare 

 och spricker alltså mindre sönder än om det barkats. Vidare omnämnes 

 ur det af domänstyrelsen lämnade utlåtandet angående ändring af flott- 

 ningsstadgan, att det är fördelaktigt om frodvuxet virke lämnas obar- 

 kadt, enär den tjocka korkbarken håller virket flytande. Detta förhål- 

 lande har emellertid ej, så vidt jag vet, varit underkastadt någon direkt 

 undersökning. 



Slutligen vill jag anföra den viktiga omständigheten, att afverknings- 

 kostnaden minskas med 30 ä 40 %, hvarigenom möjlighet erhålles för 

 uttagande af det smärre, mindre värdefulla virket, hvilket ju är ett mål, 

 hvarefter vi alla sträfva. 



Att härigenom stora penningebesparingar kunna göras är gifvet. 

 Men ej nog härmed. Jag måste nämligen särskildt påminna om att 

 under en tid, då man allmänt klagar öfver arbetarebrist, måste arbets- 



