356 WILH. EKMAN. 



Jag kan i detta sammanhang icke underlåta att vidröra den om- 

 ständigheten, att man säkerligen på grund af att förhållandet icke till- 

 räckligt beaktats af fackmännen söker belägga äfven affallsvirket och 

 gallringsvirket med särskilda pålagor. Jag vill härvid särskildt fram- 

 hålla, huru som man inom en del flottningsföreningar söker skilja mellan 

 död eller barkfallen kolved och vanligt friskt småvirke, t. ex. gallrings- 

 virke, toppar och dylikt. Då det från skogsvården sedt är synnerligen 

 önskvärdt att med all kraft bedrifva våra nu, tyvärr allt för eftersatta 

 gallringar, vill jag särskildt här i denna förening framhålla vikten af att 

 man på det bestämdaste bemöter dylika förslag, helst som dessa sakna 

 stöd i gällande flottningsstadga, där det uttryckligen säges, att kostna- 

 derna skola fördelas efter den större eller mindre svårigheten i fram- 

 flottandet och ej efter om träden äro döda eller ej. 



Dessa förhållanden, som jag nu vidrört beträffande barkningstvån- 

 get, ha flera gånger varit uppmärksammade af Riksdagen. Under år 

 1902 väcktes icke mindre än tre motioner för revision af flottningsstad- 

 gan, nämligen af 



hr Åkerman, som önskade att barkningstvånget skulle upphäfvas 

 för att skogsafFallet bättre skulle kunna tillvaratagas. 



hrr Kronlund och Emthén, som hade i det närmaste samma- yrkande 

 samt af 



hr Burman, hvilken ansåg att barken skadade återväxten samt att 

 kådan från de barkade stammarna hindrade gräsväxten på ängarna ut- 

 efter flottlederna. 



De särskilda utskott, som behandlade dessa frågor, tillstyrkte äfven 

 en skrifvelse till Kungl. Maj:t i ärendet. Första kammaren antog skrif- 

 velseförslaget, under det att andra kammaren afslog detsamma efter en 

 del uttalanden, hvari man varnade för afverkning af smådimensioner. 

 Man anförde äfven att om barkningstvånget bortfölle, skulle innehafvare 

 af afverkningsrätt, där all skog skulle få afverkas, kunna nedgå till 

 en lägre dimension än hvad annars varit möjligt. Det oberättigade i 

 denna anmärkning ligger i öppen dag, ty då skulle man ju äfven lägga 

 sig emot införandet af billigare järnvägsfrakttaxor, ja, rent af byggandet 

 af järnvägar, upprensandet af flottleder o. s. v. En del talare anförde 

 äfven att det var en själfklar sak att fisket förstördes af barken, under 

 det att andra påvisade att fisket nu blifvit snarare sämre än bättre, än 

 hvad det var förr, under den tid flottning af obarkadt virke var tillåten. 



Men saken kom snart i ett annat läge. 



Med anledning af Norrlandskommitténs förslag till ändring af vissa 

 paragrafer i flottningsstadgan framlade domänstyrelsen ett förslag till ny 

 formulering af § 20 i flottningsstadgan, hvilken skulle få följande lydelse: 



