358 DISKUSSION. 



hvilkas årsringar därigenom blifva mycket bredare. Alltså befordras produk- 

 tionen såväl kvantitativt som kvalitativt. Träden blifva tidigare afverknings- 

 bara, omloppstiden förkortad. Produktionen blifver äfven mera räntabal, då 

 virkeskapitalet är mindre, men produktionen större och mera värdefull. Här- 

 igenom höjes markvärdet äfven på samma sätt som äger rum vid inrättandet 

 af nya trafikleder, h vilka emellertid också draga betydande anläggningskostnader. 



Flottlederna kunna, enligt hvad jägmästare Ekman nyss visat, göras 

 betydligt mera användbara endast genom ett penndrag från de lagstiftande 

 myndigheterna. 



Jag ber därför få instämma i jägmästare Ekmans yrkande, ehuru jag 

 egentligen anser detsamma vara allt för moderat. 



Mera konsekvent hade varit att yrka barkningstvångets fullständiga upp- 

 häfvande eller åtminstone full likställighet med granen i detta afseende för 

 alla trädslag — genom lagstiftning. 



Jägmästare Stjernspetz. Det kunde vara skäl att Föreningen uttalade sig 

 något om barkningens inflytande på fisket. Man vet, att allmänheten har 

 den uppfattningen, att obarkadt virke i flottningen skulle skada fisket. Så 

 lär icke vara förhållandet dels enligt hvad jägmästare Ekman nu sagt och 

 dels enligt hvad en fackman, fiskeriinstruktören i Jämtland, uppgifvit. Såsom 

 barkningen af furu nu sker, verkar den mera till skada än till gagn. Man 

 kan icke barka timret så väl, att det icke kan blifva skadligt för fisket. 

 Därför synes mig vara skäl att göra ett uttalande för barkningstvångets upp- 

 häfvande äfven på den grund, att fisket skulle hafva fördel däraf. Man 

 skulle möjligen, om man vill medgifva, att ofullständig barkning skadar fisket, 

 kunna säga, att det finnes skäl för, att, om flottningstvånget upphäfdes, de 

 flottande skulle förklara sig villiga att underkasta sig en viss låg afgift, som 

 skulle erläggas per timmerenhet och användas till fiskets upphjälpande i 

 flottleden. Fackmannen i fråga hade föreslagit, att den flottande för detta 

 ändamål skulle erlägga ett öre per stock, men det torde vara för hög afgift. 

 I / 2 öre per reduceradt timmer vore tillräckligt. Man vunne därmed en af- 

 sevärd inkomst. Då själfva barkningen kostar 10 — 12 öre per stock, 

 skulle man nog vara villig att betala '/ 2 öre för fiskets upphjälpande för att 

 undkomma den dryga barkningskostnaden. — Jag skulle vilja göra det till- 

 lägget till jägmästare Ekmans resolutionsförslag, att däri infläta ett uttalande, 

 att barkningstvångets upphäfvande skulle vara till fördel för fisket och således 

 utgöra ett ytterligare skäl för att detta tvång borde försvinna. 



Byråchefen Örtenblad. Jag skall be att få instämma uti hvad jägmästare 

 Stjernspetz framhållit, helst som den utredning jag gjort tillsammans med 

 fiskeriassistenten Wahlberg utmynnar i ett sådant slut, och äfven vi fram- 

 ställde det förslaget, att en viss ringa afgäld per timmer skulle utgå för 

 fiskets upphjälpande inom de flottleder, där barkningstvånget blefve upphäfdt. 

 Vi hade i uppdrag att göra en sådan utredning beträffande vissa floder: 

 Ume älf, Öre älf och Säfvarån och, så vidt jag vet, har resultatet häraf blifvit, 

 att på grund af vårt yttrande barkningstvånget blifvt upphäfdt i Ume- och 

 Oreälfvarna. Beträffande Säfvarån känner jag icke till, om en liknande 

 frihet vunnits, men troligen har barkningstvånget där ännu icke blifvit upp- 

 häfdt, enär ån ännu torde ligga under reglering. Det tillvägagångssätt vi 

 under denna förrättning följde skall jag be få relatera i syfte att visa det prak- 

 tiska förfarandet för att få barkningstvånget upphäfdt. 



