DOMÄNSTYRELSENS FÖRSLAG TILL ÄNDRING I JAKTSTADGAN. 3O7 



färskvatten. De ha emellertid framkallat mycket missnöje, särskildt där- 

 för att jakten efter knipa på de flesta orter inne i landet omintetgjor- 

 des, emedan isen å sjöarna före den 16 mars icke gått upp. Föregen 

 del hör jag till dem som anser, att man bör kunna ha tillräcklig fröjd 

 af att se så vackra fåglar som kniporna på våren och ingalunda behöf- 

 ver reta sig öfver att ej ■ få taga deras lif, allra helst jakten å dessa 

 fåglar endast undantagsvis kan spela någon roll i befolkningens hus- 

 hållning. Man har vidare kastat sig öfver ordet »färskvatten* såsom 

 otillförlitligt såsom gränsbeteckning i våra skärgårdar, där »bräckt vat- 

 ten» förekommer vid mynningen af åar och älfvar. Ehuru tvistigheter 

 naturligtvis på grund häraf kunna uppstå, äro förhållandena i vårt land 

 sådana, att tvetydigheten af uttrycket endast undantagsvis kan få nå- 

 gon praktisk betydelse. Emellertid har Domänstyrelsen tagit hänsyn 

 till denna tvetydighet, kanske också till den kraftiga opinionen i vissa 

 jägarkretsar, och i sitt föreliggande förslag aflägsnat tvistefröet. Sty- 

 relsen föreslår således att knipan bör få skjutas i våra innanvatten så- 

 väl som vid hafskusterna under våren från den I5 /3 — '/s ocn öfriga dyk- 

 änder likaledes under våren till den i maj. Härigenom uppstår enligt 

 mitt förmenande den olägenheten, att vårjakt får pågå i våra innan- 

 vatten under en tid då vår värdefullaste insjöfågel, gräsanden, jämte 

 dennas närmaste samsläktingar hålla på att söka sig häckplatser eller reda 

 sina bon. Vid denna tid borde väl frid få råda i våra insjöar. Dess- 

 utom vet jag pä grund af mångfaldiga iakttagelser huru svårt en 

 mindre samvetsgrann skytt har att spara sitt skott, då en fågel kom- 

 mer i håll, och gräsanden får nog hädanefter rätt ofta få spela den i 

 detta fall ledsamma rollen af knipa. Jag tror att hvad man vinner ge- 

 nom att få skjuta några knipor på våren, det förlorar man i många fall 

 vid andjakterna på hösten. 



Då emellertid Domänstyrelsens förslag i öfrigt till fridlysningsbe- 

 stämmelser synas mig vara en i det hela väl funnen medelväg mellan 

 de biologiska och de praktiska krafven, anser jag mig icke böra for- 

 mulera de gjorda uttalandena såsom yrkande på någon ändring i för- 

 slaget angående fridlysningstiderna. 



