OM BEHOFVET AF EN UNGSKOGSLAG. 385 



Jägmästare Ålund: Föredragshållaren yttrade, att om staten skulle stadga 

 förbud för afverkning af ungskog, så borde staten samtidigt tillse, att den 

 enskilde skogsägaren kunde erhålla lån på sin skog. Man har därvid kom- 

 mit att tänka på möjligheten af att hypotekslån skulle kunna beviljas den 

 enskilde skogsägaren på hans skog. För närvarande tillgår det vid bevil- 

 jande af hypotekslån så, att endast den uppodlade jorden värderas, och 

 endast på detta kapital beviljas hypotekslån. Det skulle nu kunna tänkas, 

 att äfven skogskapitalet uppskattades af några hypoteksbankens tjänstemän 

 och att därefter lån beviljades på en del af detta uppskattade Tärde. 



Det är gifvet, att då skogen sålunda komme att ligga såsom hypotek 

 för ett lån, den endast finge anlitas på det sätt, som långifvaren bestämde. 

 Skogen skulle dock ej behöfva ligga alldeles orörd, utan tillväxten af skogs- 

 kapitalet skulle kunna uttagas, ty därigenom skulle pantens säkerhet icke försäm- 

 ras. Om det vid uppskattning genom någon hypoteksbankens tjänsteman 

 befunnes, att en del af virkeskapitalet vore öfvermoget, så skulle detta kapi 

 tal icke ingå som säkerhet för något lån, utan det skulle ställas till skogs- 

 ägarens särskilda disposition. Befunnes däremot större delen af virkeskapi- 

 talet bestå af ungskog, skulle ett totalt afverkningsförbud utfärdas, intill dess 

 skogen hunne uppnå sådana dimensioner, att den kunde betraktas såsom 

 afverkningsbar. 



Såsom jag nyss yttrade, skulle den del af skogskapitalet, hvarå lånet 

 beviljats, endast få anlitas så till vida, att den årliga tillväxten finge uttagas, 

 och sålunda skulle denna låneanordning för den, som ville underkasta sig 

 densamma, komma att verka precis som en skogslag med uthållighetsbruk. 

 Men det skulle blifva en lag, i den mest fria form, som hvar och en skulle 

 få underkasta sig i den mån han ville eller i den mån nöden därtill tvin- 

 gade honom. Det skulle naturligtvis tillkomma hypoteksbankens tjänstemän 

 att tillse, att öfverafverkning icke bedrefves, och, så snart öfverafverkning 

 förekomme, skulle hela lånet vara till betalning förfallet. Jag är öfvertygad 

 om, att en sådan bestämmelse skulle verka kraftigare än något straff för 

 öfverträdande af en skogslag. 



Då jag liksom föredragshållaren utgår från den uppfattningen, att om 

 våra skogsägare vunne fullständig upplysning om den skada de göra sig 

 själfva genom afverkning af ungskog, håller jag för antagligt, att dylik öfver- 

 afverkning icke skulle förekomma i andra fall än då nöden tvingade därtill. 

 Men då just i dylika fall hypoteksbanken skulle träda hjälpande emellan, så 

 tror jag, att en dylik anordning skulle uträtta mycket godt. 



Jag vill tillägga, att en dylik låneanordning sedan öfver ett tiotal al ar 

 existerar i Norge, och att föregående år från Finland ett par personer ut- 

 skickades till Norge just för att studera denna fråga. 



Jägmästare Ernst Andersson: Med anledning af jägmästare Nilssons sista ytt- 

 rande måste jag anhålla få ytterligare betona, att jag är fullt ense med ho- 

 nom att ungskogarna behöfva en bättre vård, och att det endast är det at 

 honom föreslagna medlet, en ny skogslag med bötesbestämmelser, som jag 

 finner väl våldsamt. 



Länsjägmästare Nilsson påpekar som motiv för lagförslaget, att lagen 

 kunde vara bra att hafva för en länsskogman vid sådana tillfällen, då han 

 icke lyckats med intelligensens vapen öfvertyga en skogsägare om hur sko- 

 gen bör behandlas. Han skulle då alltid hafva »lagens vapen» att tillgripa 



Skogsv&rdsföreningens Tidskrift, iqoS. - 5 



