388 diskussion. 



gena ungskogen står i sin bästa växtkraft, och då den kvalitativt, kvantitativt 

 och ekonomiskt sett är bäst både för den som nu äger den och för framtiden, 

 då skall den ej tagas, då skall man icke hugga ned den ena dagen för att dagen 

 därpå sätta nya plantor och strö nya frön. Jag tror, att en sådan uppfatt- 

 ning skall allt mer och mer utbilda sig. Nu säger man, att för att nå detta 

 syfte skall man gå den vanliga vägen. Upplysningen skall anlitas, och när 

 den fått den inneboende styrka, som ligger i all undervisning, så skola vi 

 komma till det Eldorado, som skall -skänka oss ungskogens bestånd till dess 

 den efter rationella och ekonomiska grunder bör tagas. Denna sats är i 

 sig själf utmärkt, men det gäller om den, som det stod i de gamla patent- 

 brefven, att det innebär ingen garanti för att vara nytt eller att kunna med 

 fördel användas. Vi hafva, mina herrar, äfven på en hel del andra områden 

 visat, att vår folkupplysning, den må i sig själf vara aldrig så gifvande, icke 

 är nog. Huru tro herrarna, att det skulle se ut på alkoholområdet, om vi 

 hade den gamla hembränningen kvar. Jag vill endast fråga: huru skulle det 

 se ut, om det icke vidtagits restriktiva åtgärder för att hindra en för långt 

 gående brännvinskonsumtion i vårt land. Jag tror, att något måste göras 

 på lagstiftningens väg. Hur denna lag skall affattas, så att den icke kan 

 misstydas, vet jag icke, ty alla lagar kunna misstydas. Men jag tror, att 

 vid sidan om lagen kan utbilda sig praktiska maximer som hållpunkter för 

 lagen. De kunna verka i den riktning, som kärleken till skogen och Sveriges 

 framtid har dikterat. 



Jag har med dessa ord endast velat säga, att jag hoppas, att frågan 

 om skydd för Sveriges ungskog icke skall dö utan gå sin fullbordan till mötes 

 till lycka för landet — för alla. 



