39 z 



KARL STARBACK. 



Med framhållande af detta senare faktum hafva de sakkunniga natur- 

 ligtvis i ingen mån velat förringa det för skogarna ödesdigra i den fler- 

 städes pågående planlösa afverkningen och förödande sköningen. 



Den om vårt skogsväsende högt förtjänte, framlidne byråchefen 

 J. O. af Zellén har efter uppgifter från ett flertal skogsmän, hvilka i 

 skilda delar af landet utfört undersökningar angående tillväxten i ratio- 

 nellt skötta bestånd, gjort en beräkning, hvars resultat synes de sak- 

 kunniga värdt att här meddela. Enligt detsamma skulle Sveriges sko- 

 gar vid intensiv skogsskötsel kunna lämna en afkastning af 45,676,000 

 kbm., hvartill komme gallringarna med omkring 20 %, hvadan afkast- 

 ningen kunde uppbringas till 54,81 1,000 kbm. Detta resultat synes sålunda 

 gifva vid handen, att vår ställning som virkesproducerande och virkes- 

 exporterande nation ej skulle vara allt för vansklig. Detta beror dock 

 uteslutande af vår egen vilja, som är den allena bestämmande vid af- 

 görande af frågan: nationell skötsel eller ej af Sveriges skogar. Vilja 

 vi ej så, hafva vi äfven förlorat rätten att skörda. Men den första 

 förutsättningen för att vi skola kunna ägna våra skogar en förnuftig 

 — d. v. s. med naturens lagar öfverensstämmande — skötsel och så- 

 medels skörda frukterna af våra skogsmarkers produktionskraft är, att 

 vi äga en tillräckligt stor, kunskapsrik skogsmannakår, som är fullt med- 

 veten om sin stora uppgift och med lefvande intresse fullgör hvad landet 

 af densamma har rätt att fordra. 



I den af ordföranden afgifna reservationen framställer han en gransk- 

 ning af dessa af Zelléns undersökningar och förklarar det mindre lämp- 

 ligt, att de sakkunniga i ett betänkande som detta framhållit resultatet 

 af desamma. Jag tror icke, att här är platsen att tvista om hvad som 

 härutinnan är mindre lämpligt, utan det synes mig vara det viktigaste, 

 att de sakkunnigas majoritet liksom reservanterna, vare sig man nu sett 

 ytterligt pessimistiskt på framtiden eller optimistiskt, kommit till samma 

 resultat därutinnan att det, för att våra skogars vård skall nå en allt 

 fullkomligare och fullkomligare gestalt, fordras bland annat som ett vik- 

 tigt stöd för detta en omändring af undervisningsväsendet. Och det 

 är just mot bakgrunden af denna undervisningsväsendets betydelse, som 

 de sakkunnigas förslag måste ses och särskildt som man måste se detta 

 förslags resulterande i ökade kostnader för staten. 



Några siffror må här finna sin plats. År 1907 uppgingo statsver- 

 kets skogsmedel till 9,929,308 kr., och kostnaderna för undervisningen 

 till 72,300 kr., det vill säga ungefär 0,7 procent af skogsmedlen. Enligt 

 vårt förslag skulle kostnaderna stiga till 193,970 kr. eller 1,9 procent 

 at samma statsverkets skogsmedel för år 1907. Det kan ju synas vara 

 rätt mycket, men om man betänker, att statens direkta inkomster af 



