4IO KARL STARBÄCK. 



Som bekant föreligger vid det nu församlade riksmötet en propo- 

 sition angående reglering af universitetslärarnas löner. Däri föreslås 

 upphäfvande af skillnaden mellan ordinarie och extra ordinarie profes- 

 sorer. Jag kan icke underlåta att här uttala den meningen, att, om 

 riksdagen lämnar sitt bifall till propositionen, så förefaller det mig all- 

 deles gifvet, att konsekvensen häraf måste utsträckas äfven till fack- 

 högskolorna. 



Det har sålunda rådt fullständig enighet bland de sakkunniga 

 rörande lärarnas titel och aflöning, och jag får bekänna att jag tills för 

 kort tid sedan sväfvat i den tron, att samma enighet varit till finnandes 

 angående fördelningen af ordinarie och e. o. professorer. 



Det är, för att använda ett lindrigt uttryck, med stor förvåning jag 

 i ordförandens reservation funnit en afvikande mening, som härigenom 

 för första gången blir mig bekant. Vi voro från början öfverens om 

 att tre ordinarie professurer skulle inrättas: för ämnena skogsskötsel och 

 skogsindelning samt skogsbotanik. Däremot voro vi mycket tveksamma, 

 huruvida vi skulle våga oss på att inrätta äfven tre ordinarie professurer 

 för skogsteknologi, skogszoologi och marklära med geologi. Vi läto 

 sparsamheten råda, och förslaget omfattar tre ordinarie och tre extra 

 ordinarie professurer. 



De sakkunniga ha äfven uttryckt sin förhoppning, att statsmakterna 

 vilja godkänna vårt förslag om lärareplatserna i skogszoologi och mark- 

 lära med hänsyn till att dessa båda lärare skulle kunna under sommar- 

 ferierna arbeta med skogsförsöksanstaltens uppgifter. 



Innan jag lämnar högskolan, vill jag beröra två frågor, som tillhöra 

 de delar af förslaget, som torde bli mest föremål för debatt. Jag menar 

 majoritetens inom de sakkunniga förslag att till högskolans rektor skulle 

 kunna väljas hvilken som helst af de ordinarie lärarna och att för hög- 

 skolan skulle utses en särskild styrelse. Jag vet icke, om jag tar fel, 

 men jag har en känsla af att dessa frågor redan varit föremål för en 

 ganska ingående debatt man och man emellan, och jag torde om de- 

 samma kunna fatta mig helt kort, isynnerhet som diskussionen med all 

 sannolikhet kommer att röra sig rätt mycket härom. 



Sakkunnigas majoritet har ansett, att rektorn icke bör vara bunden 

 enbart vid ämnet skogsskötsel. Till min förvåning finner jag reservan- 

 terna afvika från sin förut hafda mening och föreslå, att rektor skall 

 kunna utnämnas bland de tre lärarna i skogsskötsel, skogsindelning samt 

 skogsteknologi. Detta är ett kompromissförslag, som, om det lojalt 

 framkommit under ett tidigare skede af öfverläggningen, måhända ledt 

 till enigt resultat. För min enskilda del kan jag icke finna, att något 

 som helst vägande skäl framhållits gentemot det påståendet, att en lämp- 



