SKOGSUNDERVISNINGENS ÄNDAMÅLSENLIGA ORDN.V 417 



erfarenheten från enskilda skogsförvaltningar; reservanterna vilja det senare, 

 men de lägga ej fram konsekvenserna af sin arbetsfördelning, hvilken 

 sagts måste blifva anställande af ett stort antal högskoleutbildade for ledning 

 och kontroll af de endast skolutbildades arbete. Skola dessa högskoleutbildade 

 ej blifva ett proletariat, missnöjdt med sin ställning, så måste de aflönas högt, 

 och administrationen blir dyr. Jag har gjort beräkningar för en skogs- 

 administration, för hvilken jag själf ej är främmande, och kommit tiil det 

 resultat, att förhållandet mellan kostnaderna för en administrationsform, vid 

 hvilken en mellanklass användes, och en, där denna är borteliminerad, ställer 

 sig som 4 till 5. Detta är ju äfven helt naturligt; ty om de vid ett skogs- 

 läroverk utbildades arbete erfordrar ledning, så är det väl gifvet, att detta 

 kräfves i än högre grad beträffande dem, som endast utbildats vid en skogs 

 skola. Detta förefaller mig axiomatiskt. 



Man må ej heller förglömma, att man vid användande af en mellan- 

 klass i administrationen har att påräkna en större fond af initiativ, än om 

 man arbetar med två klasser. Att detta har sin betydelse på de stora norr- 

 ländska vidderna torde den, som vill vara uppriktig, ej kunna förneka. 

 Markerna häruppe äro för vida, för att någon ledare af en själfständig för- 

 valtning skall kunna med egna ögon upptäcka allt, som är af behofvet 

 påkalladt, för att hushållningen skall kunna blifva rationell. 



Jag hoppas och tror, att regering och riksdag skola neka sin medverkan 

 till genomförande af hrr reservanters förslag, då detta socialt sedt betyder 

 inskränkning och en fullkomligt obefogad inskränkning i den kompetens, som 

 atläggande af realskoleexamen nu medför, och i ekonomiskt afseende medför 

 tvång för den enskilde att inrätta sin skogsförvaltning dyrbarare än nu är 

 nödigt. Om sedan staten beslutar sig att använda den administrationsform, 

 som majoriteten pekat på, blir en fråga för framtida afgörande. — Slutligen 

 måste jag än en gång söka besvara hr Wallmos fråga, hvad som menas med 

 en »mindre kräfvande» skogsförvaltning. Svaret finnes å sid. 64—65 i be- 

 tänkandet, och det framgår af hvad som där är skrifvet, att läroverkets upp- 

 gift tänkts vara att uppfostra biträdande förvaltare åt de mera själfständiga. 

 Med en mindre kräfvande förvaltning har sålunda afsetts en sådan, där 

 ansvaret ytterst ligger på en öfverordnad med högre utbildning. - - Plikten 

 bjuder mig till sist att offentligen betyga, att jag, som nu under 1 1 ar 

 samarbetat med personer, utbildade vid lägre kursen, och under denna tid 

 haft 12 st. under mitt befäl, ej funnit, att deras »skogliga samvete», som herr 

 Wahlgren i sin reservation bragt på tal, varit mindre känsligt än andras. 



Båda reservanterna hafva uttalat sig emot majoritetens förslag att öfver- 

 flytta bestyret med skogsundervisningsanstalterna från doraänstyrelsen till en 

 särskild styrelse. Herr Wallmo anser, att man genom detta förslag släpper 

 garantien för en rätt kontroll öfver undervisningen. Han synes mig därvid 

 förbise, att det ju skulle vara Kungl. Maj:t, som skulle utse styrelsemedlemmar. 

 Och om Kungl. Maj:t, som nu utser den ensamt beslutande generaldirektören 

 i domänstyrelsen, anses kunna göra detta, utan att garantierna åsidosättas, 

 så måste Kungl. Maj:t väl äfven kunna tilltros samma kompetens vid valet 

 af undervisningsstyrelsen. Jag skulle kunna förstå hrr reservanters tvekan, 

 om det vore afsikten, att en enskild korporation skulle få åt sig uppdraget 

 att insätta medlemmar i styrelsen, men därom är ju ej fråga. Då de enskilda 

 skogarna utgöra ungefär 2 \ af landets skogsareal, synes det mig ej obefogadt, 



Skogsvårds föreningens Tidskrift, IQ08. 27 



