420 DISKUSSION. 



heten. Jag kan här nämna en person, som är en prydnad för vårt land, 

 berömd i hela den civiliserade världen i hvad rör den svenska järnhandterin- 

 gen, nämligen öfveringeniören vid järnkontoret Brinell. Han har endast 

 genomgått Borås tekniska skola och således icke ens den lägre bergsskolan. 

 Från skogsläroverket komma att utgå, såsom vi veta många, och kanske mera 

 än hittills skett, sådana, som icke hafva råd att taga studentexamen och 

 icke hafva råd att genomgå den högre kursen vid skogshögskolan härstädes. 

 Vi måste vidare tänka oss, att vid ett läroverk med ettårig kurs tre gånger 

 så många elever kunna genomgå läroverket, som vid ett läroverk med treårig 

 kurs. Kåren blir större, flera förmågor finnas att välja på, och de förmågor, 

 som genomgått den lägre kursen, komma alltid att bryta sig fram. Jag är 

 därför en af dem, som till fullo instämmer i den nytta, som detta läroverk 

 kommer att göra för vårt lands skogshushållning. 



Beträffande styrelsen för skogsundervisningsanstalterna har jag kommit 

 att tänka på, att det kanske vore förmånligt att i styrelsen insätta flera per- 

 soner än som föreslagits. Jag har dock icke något förslag att i detta af- 

 seende framställa, emedan jag öfvervägt saken alldeles för kort tid. Jag har 

 dock tänkt mig möjligheten af att, såsom nu är fallet, generaldirektören i 

 domänstyrelsen och rektorn för högskolan skulle vara själfskrifna ledamöter 

 och att Kungl. Maj:t skulle tillsätta en del af de öfriga ledamöterna. Nå- 

 got visst antal vill jag icke angifva, enär jag icke tillräckligt tänkt på saken. 

 Jag anser emellertid, att styrelsen skulle göra en vinst, om exempelvis denna 

 förening tillsatte en medlem, järnkontoret en medlem, trävaruexportförenin- 

 gen en medlem och cellulosaföreningen en medlem. 



Jag har icke något yrkande att framställa, men jag ville bedja de när- 

 varande tänka på detta förslag, ty det skulle tillföra styrelsen åtskillig erfaren- 

 het på dessa områden, erfarenhet, som kunde meddelas kraftigare och tydli- 

 gare än hvad man kan få genom en tidskrift. — Jag skall således bedja få 

 tillstyrka hvad som blifvit föreslaget beträffande skogsläroverket. 



Jägmästaren /. M. Pauli: Det är ett glädjande förhållande för alla 

 vänner af svensk skogshushållning, att man under den senare tiden ägnat 

 skogsundervisningen ett lifligt intresse och uppmärksamhet för att sätta den i 

 stånd att uppfostra skickliga och dugliga skogsmän. Detta står ju i rapport 

 med den ökade intensiteten i skogsbruket och den större lifaktighet i synner- 

 het inom det ekonomiska området i dessa afseenden, som gör sig gällande. 

 Jag vill erkänna, att de sakkunniga gått med ett verkligt lefvande intresse 

 till sin uppgift att söka ordna och reglera undervisningen i öfverensstämmelse 

 härmed. Men ledsamt nog hafva de sakkunniga icke varit eniga, utan i ganska 

 viktiga, man kan säga principiella frågor stå de i två skilda läger. För 

 egen del skall jag bedja, att, då tiden är mycket begränsad, allenast få göra 

 de anmärkningar, som jag finner mot det föreliggande betänkandet i de vik- 

 tigare delarna. Såsom vi hört hafva de sakkunniga föreslagit tre slag af under- 

 visningsanstalter, nämligen skogshögskola, skogsläroverk och skogsskolor. Det 

 är särskildt med afseende på skogsläroverket, som jag anhåller att få med- 

 dela, att jag anser detsamma icke vara af behofvet påkalladt. Jag tror, att 

 detta är en mycket utbredd åsikt, äfven om det finnes personer ur det mot- 

 satta lägret, som framhålla behofvet af detsamma. 



Vi se, att de sakkunniga varit eniga om, att den så kallade lägre kursen 

 skulle skiljas från skogshögskolan. I det fallet är blott ett hälft steg taget. Jag 



