SKOGSUNDERVISNINGENS ÄNDAMÅLSENLIGA ORDNANDE. 



skogshögskola kunna vi hoppas på högsta möjliga utveckling af våra skogs- 

 vetenskaper och därmed på en skogshushållning, som ger största möjliga 

 utbyte. 



En nödvändig konsekvens af denna skogsinstitutets nya ställning 

 högskola synes mig vara, att denna högskola erhåller sin egen styrelse. I >e 

 sakkunnigas majoritet förfäktar också denna åsikt och har för densamma 

 lämnat fullt tillräckliga motiv. 



Det synes mig dessutom själfklart, att en högskola, hvilkens professorer 

 ha till uppgift att främja forskningen på skogsvetenskapernas olika områden, 

 bör hafva en själfständig ställning bredvid, ej underordnas en styrelse, som har 

 sig anförtrodd förvaltningen af statens skogar och som alltså praktiskt till 

 lämpar skogsvetenskapernas och skogsforskningens resultat. 



Som emellertid farhåga uttalats för att denna högskolestyrelse ej skulle 

 få den från fackmannasynpunkt lämpliga sammansättningen, kunde ju vissa 

 garantier i detta fall införas, utöfver den som ligger däri att domänstyrelsens 

 chef är medlem i kommittén. De sakkunnigas uttalanden synas mig härvid 

 lag vara väl oklara och tänjbara. Det heter på sidan 84: »Men jämte 

 dessa» (domänstyrelsens chef och skogshögskolans rektor) »böra af Kungl. 

 Maj:t i styrelsen insättas tre andra ledamöter, valda bland framstående skogs- 

 hushållare, idkare af i samband med skogsbruket stående näringar eller i 

 öfrigt för skogshushållningen nitälskande män, och bör någon bland dem 

 erfarenhet angående undervisningsfrågor.» Man kunde ju nu, för att försäkra 

 sig om, att de speciella fordringar, skogsstaten har rätt ställa på de unga 

 skogsmännens utbildning, verkligen tillgodoses vid undervisningen, tänka sig 

 den ytterligare bestämmelsen att en af dessa tre ledamöter skall tillhöra eller 

 ha tillhört skogsstaten. En skulle ju enligt förslaget hafva erfarenhet i pe- 

 dagogiska frågor, och beträffande den tredje skulle Kungl. Maj:t ha fritt val 

 att insätta framstående skogshushållare eller representant för hithörande nä- 

 ringar. På så sätt skulle man ha rätt stora garantier för en i möjligaste 

 mån allsidig sammansättning. 



Af stort intresse är det nu att taga del af den reservation, som har 

 blifvit afgifven af två bland de sakkunniga, en reservation som uttalar sig 

 emot särskild högskolestyrelse och för skogshögskolans förläggande under 

 domänstyrelsen. Det har framställts å ena sidan en del praktiska skäl; och 

 jag inser mycket väl att det kan uppstå en del praktiska svårigheter med 

 denna själfständiga styrelse, men jag kan icke tänka mig annat än att dessa 

 på ett eller annat sätt och med god vilja skulle kunna öfvervinnas. A andra 

 sidan har kommitténs ordförande, herr Wallmo, på sidan 390 i betänkandet 

 framkommit med några mera principiella invändningar, som äro ganska 

 egendomliga och af den art, att jag anser, man bör litet närmare skarskåda 

 dem. Reservanten börjar längst ned på sid. 389: »Undervisningen vid en 

 statens skogshögskola bör dock icke likställas med exempelvis den fria under 

 visningen vid ett universitet. Om vid ett dylikt rena läror eller irrläror pre- 

 dikas, så betyder detta i allmänhet endast en kamp om människornas själar, 

 en strid i det andliga lifvet, som må vara berättigadt, så länge andens frihet 

 är berättigad». — Här skulle jag emellertid vilja anmärka, att älven vid 

 universiteten det ofta rör sig om helt andra saker, än en kamp om själar. 

 Om felaktiga nationalekonomiska teorier förkunnas, kan detta naturligtvis komma 

 att vålla staten stora förluster i framtiden. Inom den medicinska Fakulteten 



