42 6 DISKUSSION. 



elever utbildas på kortare tid. Detta måste ge sämre resultat. Och de så 

 utbildade skogsmännen komma sedan i lifvet i många fall ej att intaga nå- 

 gon slags mellanställning. De gå ut för att i de flesta fall emottaga själf- 

 ständig förvaltning af enskildas skogar utan någon kontroll öfver sig. Då få 

 de i många fall friare ställning än en jägmästare. Det kan icke vara rätt. Det 

 har vidare visat sig, att den kurs, som varit anordnad för att tillgodose per- 

 soner, hvilka tidigt kommit ut i praktik och tagit examen från 5:te klassen, 

 kommit att blifva något helt annat. Den har blifvit en reträttkurs, såsom 

 här nyligen påpekades, för studenter, som icke kunna komma in i högre 

 kursen. En reform är alltså nödvändig, och lärarrådet uttalade sig också 

 inför de sakkunniga mot det nuvarande tillståndet och ansåg, att kursen icke 

 fyllde det kraf, man kan ställa på den. Men om kursen skall helt och hål- 

 let slopas, måste det anföras högst viktiga skäl för en dylik åtgärd. Det 

 måste framföras fullt klara och tydliga skäl, som visa, att man för att blifva 

 skogsman antingen bör hafva folkskolebildning och befinna sig på lägre grad 

 eller också vara student och uppnå det högsta stadiet och att för mellan- 

 stadiet med realskoleexamen som förbildning icke finnes någon plats. Något 

 bevis härför har dock hittills icke kunnat framläggas, men saken kan bero 

 på praktiska förhållanden i skogen, som jag icke känner till. 



Jag skulle äfven vara frestad att nämna några ord om zoologiens och 

 jaktens ställning vid skogsundervisningen, men som jag anser, att vi först och 

 främst böra diskutera de allmänna frågorna, skall jag sedermera, om tiden 

 medgifver det, återkomma till dessa saker. 



Disponenten Thunberg: Den korta tid detta vidlyftiga betänkande varit 

 tillgängligt för dem, som varit intresserade af att taga del däraf, har gjort, 

 att jag icke är beredd att på det sätt jag skulle önska yttra mig om det- 

 samma. Så mycket anhåller jag dock vid detta tillfälle få säga, att det 

 synes mig i betänkandet finnas många punkter, hvilka tåla vid en mycket 

 noggrann granskning, särskildt från de enskilda skogsägarnas sida, innan 

 det gifver anledning till ett slutligt uttalande af Föreningen i anledning af 

 de sakkunnigas förslag. 



Jag skall försöka att i korthet draga fram några af de skäl, som jag kan 

 erinra mig och som vid genomläsandet fastnat i mitt minne. 



Man skulle kunna tro, då på grund af Kungl. Maj:ts bemyndigande 

 en kommitté tillsatts, som framkommit med ett sådant förslag som detta, att 

 riktlinjerna för detsamma skulle redan på förhand varit gifna på grund af 

 ett allmänt kändt behof, som det heter. Jag tror också, att detta är fallet 

 då det gäller högre kursens förändring till att blifva en verklig skogshög- 

 skola, och kanske äfven, ehuru i mindre grad, beträffande de förändringar, 

 som föreslås rörande skogsskolorna. Däremot tillåter jag mig betvifla, att 

 något sådant allmänt kändt behof till förändring af den lägre kursen gjort 

 sig gällande och motiverar den genomgripande förändring kommittén före- 

 slagit. 



Kommitterade framhålla, att staten behöfver en mellanklass af tjänste- 

 män med mindre utbildning än den nuvarande lägre kursen och att äfven 

 de enskilda skogsägarna göra detsamma. Emellertid synas kommitterade icke 

 själfva vara så fullt öfvertygade om, att staten behöfver denna mellanklass. 

 Då nämligen kommitterade på sid. 66 skola draga ut konsekvenserna af sina 

 skäl, komma de i själfva verket till den slutsatsen, att icke någon hänsyn 



