428 DISKUSSION. 



Anmärkningen att de från lägre kursen utkomna skulle på ett skadligt 

 sätt konkurrera med från högre kursen utgångna framhålles på många stäl- 

 len af kommittén och synes vara grundskälet till anmärkningarna mot den 

 lägre kursen. Kommitterade säga sig vilja bevisa detta, därigenom att de 

 framhålla, att de enskilda skogsägarna blifvit tvungna att taga personer från 

 lägre kursen i brist på personer från högre kursen. På annat ställe i be- 

 tänkandet säger kommittén, att dessa platser, som från lägre kursen besättas, 

 äro i regeln sådana, att den högre kursens elever skulle med glädje taga 

 dem. Jag kan icke finna annat än en tydlig motsägelse häruti, och i regeln 

 är det så, att de platser, som besättas med från lägre kursen utgångna, äro 

 mycket eftersträfvade från båda hållen. Att den enskilda skogsägaren mån- 

 gen gång föredrager en från lägre kursen utgången elev har flera skäl. Han 

 gifver t. ex. ofta företrädet åt en, som från början haft längre praktisk utbildning. 



Vidare förklarar kommittén, att det visat sig genom anordnandet vid 

 några större bolag att en sådan mellanklass af tjänstemän skulle vara önsk- 

 värd. De, som framställt detta, hafva stödt sig på den erfarenhet den lägre 

 kursen lämnat, men såsom jag framhållit blir det så stor skillnad mellan 

 nuvarande lägre-kursarna och de från det föreslagna skogsläroverket utgångna, 

 att någon slutsats icke kan dragas på grund af den erfarenhet, som hittills 

 vunnits från lägre kursen. I allmänhet gälla också sådana anordningar 

 endast för de större skogsägarna. För den mindre har en sådan administra- 

 tion icke användts, i det att de flesta enskilda skogsägare hafva en skogs- 

 chef med ett nödigt antal skogvaktare. Kommittén har därför också fram- 

 hållit, att i södra Sverige komme denna mellanklass att få mindre att göra. 

 Häruti har kommittén rätt, ty hvilken tjänst skulle dessa fylla här i södra 

 Sverige, där skogsarealen, som tillhör de enskilda skogsägarna, är så liten att 

 de i regel fylla sin administrations behof med en chef och några skogvak- 

 tare? Det skulle hafva till följd, att dessa från lägre kursen utgångna skulle 

 få söka sin framtid i Norrland, där en anordning med högre bildade chefer 

 och denna medelklass af tjänstemän, hvilken, såsom det säges i kommitté- 

 betänkandet, i analogi med befallningsmännen inom jordbruket och under- 

 officerarna bland militären bör hafva en stor mission att fylla. Det är en 

 olägenhet härmed. Det är nämligen naturligt, att en person åstadkommer 

 mera gagnande arbete, om han ägnar sig åt detsamma i en trakt, där han 

 själf helst vill vara, i det landskap där han är född och uppfostrad och för 

 hvilket han hyser ett personligt och lefvande intresse. Jag vill fråga, om 

 icke de flesta skogsmän anse, att de skulle prestera ett bättre arbete på en 

 plats, där de trifvas, än om t. ex. en som är född i Skåne skulle tvingas 

 att söka sin framtid i Norrland, eller tvärtom. 



Mot de skäl 3 af kommitténs ledamöter framställt för denna medelklass 

 hafva 2 reservanter bestämdt uppträdt, ehuru på olika grunder. I de flesta 

 skäl, som förste reservanten framdragit mot denna sorts lägre kurs, vill jag 

 på det lifligaste instämma. Resultatet har emellertid blifvit, att reservanten 

 kastat ut barnet med badvattnet och helt och hållet slungat den lägre kursen. 



Mot detta vill jag blott framhålla följande två saker. Tillströmningen 

 till kursen har visat, att den behöfs; efterfrågan har gjort det också. Hvar- 

 för den då skall slopas, kan jag icke förstå. Till denna kurs söka icke 

 blott de som gå från realskolan, utan äfven de som komma från gymnasiets 

 olika stadier, liksom äfven latinstudenter i rätt stor grad, hvilka på grund 



