SKOGSUNDERVISNINGENS ÄNDAMÅLS] LIGA ORDNANDE. 



Såsom kompetensvillkor för facklärarna bör ovillkorligen stadgas afgångs- 

 examen från skogsinstitutets högre kurs eller skogshögskolan. 



Till rektor vid högskolan torde oberoende af läroämne kunn 

 den därtill lämpligaste af högskolans ordinarie lärare efter domänstyrelsens 

 förslag. Dock bör såsom villkor härvid stadgas att till rektor ej 

 eller utnämnes annan person än den som genomgått skogsinstitutets högre 

 kurs eller skogshögskolan, samt därefter i större utsträckning handhaft sjalf- 

 ständig skogsförvaltning eller förvaltat ett statens revir. 



Vidkommande högskolans rekrytering torde vara fullt riktigt att alla sökan 

 dena, som visat sig uppfylla stadgade kompetensfordringar mottagas, men tiden 

 borde ej begränsas till en pröfvokurs, utan gälla hela kursen vid högskolan. 



I likhet med vid tekniska högskolan torde af utrymmesskäl elevantalet 

 dock böra något begränsas, men, när nu nya lokaler komma att uppföras, 

 böra dessa kunna beräknas för så stort antal elever, som anses vara att på- 

 räkna — måhända 70 ä 75 stycken årligen. 



En sådan begränsning vore mera tilltalande än den nu föreslagna, då 

 man ej behöfde utesluta så många för skogsmannens yrke intresserade yng- 

 lingar, som eljest blefve nödvändigt. 



A så sätt kunde såväl statens som den enskildes behof af skogstjänste- 

 män fyllas med fackmän, som genomgått högskolan. 



Den lägre kursen, eller hvad den i kommitterades förslag benämnes 

 kursen vid skogsläroverket, blifver under sådana förhållanden ej erforderlig. 



Någon verklig nytta i praktiskt syfte torde ej vara att beräkna af den 

 föreslagna förberedande kursen, enär eleverna ej blifva i tillfälle därstädes 

 följa undervisningen jned lugn och energi samt med tanke på framtida nytta. 

 Praktisk kurs synes mig därför böra anordnas för vid högskolan antagna 

 elever och denna om möjligt så, att den mera motsvarar nutidens fordringar 

 än de af kommitterade utdömda förberedande skogsskolorna. 



Kapten de Verdier. Det förefaller som om det funnes en betänklig klyfta 

 mellan den högre och lägre kursens män, då de kunnat komma fram med 

 ett sådant uttryck som »skogligt samvete». 



Om kommitténs förslag skulle realiseras, synes det mig som om denna 

 klyfta skulle än mer vidgas. Det sker därigenom, att fordringarna i de före- 

 slagna kurserna blifva mera divergerande än förut. 



Den nuvarande lägre kursen har 2 års enskild praktik och därefter la 

 eleverna i 1 /, års utbildning vid skogsinstitut. Enligt kommittéförslaget få 

 eleverna af lägre kursen 22 månaders enskild praktisk utbildn där- 



efter knappt ett års undervisning vid det föreslagna skogsläroverket. 



Den högre kursen har nu ett är vid skogsskola och därefter 2 ar vid 

 skogsinstitutet och skall enligt kommittéförslagel fä en förberedande kurs på 

 57 2 månader samt därefter 2 1 2 års undervisning vid den föreslagna ski 

 högskolan. Vid jämförelse synes, att skillnaden mellan högre och lägre kur- 

 sens utbildning enligt kommitténs förslag blir större än nu. 



Från de enskilda skogsmännens synpunkt vill jag, ehuru i Uinan 



mening uttalas, säga att de enskilda skogsägarna icke kunna ställa mindre 

 fordringar på sina skogsmän än staten gör. Det är val så, att den enskilde 

 skogsägaren vill söka upp de allra yppersta krafterna, d< sitta inne 



med den största dugligheten och den bastå utbildningen. 1 »en enskilde 



