462 



NILS SYLVEN. 



gjorde att de verkade såsom hexkvastar gentemot trädets utseende i 

 öfrigt), hvardera på en särskild gren. Dessa bildningar voro nu så 

 gamla, att det icke var möjligt utröna, hvad som varit orsaken till de- 

 ras uppkomst. Grenens hufvudaxel hade dock af en eller annan orsak 

 skadats, så att dess längdtillväxt upphört, medan sidogrenar i stället 

 utväxt. Det märkliga var dock, att dessa sidogrenar icke hade orm- 

 gransgrenarnas typiska utseende, utan voro såsom vanliga grangrenar, 



Fot. af förf. 

 Fig. 3. Ormgranarna n.r 5 och 6 vid Tjos, 

 Bräckorna. 24 mars 1907. 



Fig. 4. Toppdelen af ormgranen n:r 5. 



hvad grenbildningen beträffar» »Barren hade på ormgrenen en längd 

 af i medeltal 21,0 mm. samt på den andra 14,1 mm. De voro alltså 

 på ormgrenen jämt 50 % längre än på den "normala". Dessutom tyck- 

 tes barren på ormgrenen i allmänhet vara dubbelt så tjocka som på 

 den andra.» »Grenens tjocklek utanpå barken var på ormgrenen 5,5 

 mm., på den normala växlande mellan 1,5 och 3,0 mm. Sista årsskot- 

 tets längd var på ormgrenen 169 mm. och på den andra 23 — 55 mm.» 

 — Liknande knoppvariation med den af mig funna omnämner äfven 

 Schröter; för en ormgran från Buttes i kantonen Neuenberg i Schweiz 



