468 NILS SYLVÉN. 



den skadade punkten på stammen samt ännu mycket mera den förän- 

 dring, den knoppvariation, som inträdt å grenar, tillhörande det i öf- 

 rigt normala grenhvarfvet närmast under den muterande toppdelen af 

 stammen. Allt talar för, att vi här hafva att göra med en af inre or- 

 saker framkallad vegetativ mutation (se nedan). Hvilket slag af vege- 

 tativ mutation, som här föreligger, är naturligtvis omöjligt att utan vi- 

 dare afgöra. Tyvärr voro såväl de normala som de afvikande grenarna 

 alla rent sterila. 



Dichotypa granar förekomma nog flerstädes. De fall, i hvilka dicho- 

 typin så utprägladt som hos Forserums-granen träffar hufvudskottet, 

 torde dock vara relativt sällsynta. Ett vackert fall af liknande dicho- 

 typi hos gran har nyligen beskrifvits i denna tidskrift, allmänna upp- 

 lagan för år 1907, sid. 432 — 35. Erik Geete redogör där under ru- 

 briken »Gran af ovanlig typ» för en dichotyp, upptill såsom »pelar- 

 gran» utbildad gran, funnen i Särna i Dalarna. En andra liknande 

 dichotyp gran från Stugun i Jämtland omnämnes och afbildas af Gösta 

 Rabenius i denna tidskrift för innevarande år, allmänna upplagan, sid. 

 141. — En synnerligen vackert utbildad dichotyp gran omtalas och af- 

 bildas af Schiibeler (»Norges Vaextrige», Kristiania 1886, sid. 406, 

 408) från »Opsal Skog i Enebak Prestegjeld i Akershus Amt» i Norge 

 (se föröfrigt härom i denna tidskrift för innevarande år, allmänna upp- 

 lagan, sid. 142!). — En med den Schiibeler-ska granen närmast jäm- 

 förbar dichotyp gran beskrifves af Convventz (»Beobachtungen iiber 

 seltene Waldbäume in Westpreussen», Abhandlungen zur Landeskunde 

 der Provinz Westpreussen, Heft. IX, Danzig 1895, sid. 152 och följ.) 

 från Königsberg. Trädet ifråga var 23 m. högt och var till sin öfre 

 hälft utbildad såsom typisk tpendula -gran [vir. pendula Jacq. et 

 Hérincq, tyskarnas »Trauerfichte»). — 5 stycken dichotypa, upptill 

 såsom pelargranar (var. columnaris Carriére) utbildade granar äro funna 

 i Schweiz. Uppgifter om dessa meddelas af Schröter i hans förut 

 citerade arbete (»Ueber die Vielgestaltigkeit der Fichte»), sid. 174 — 79. 

 — Karl Koch omtalar i »Vorlesungen iiber Dendrologie», Stuttgart 

 1875, sid. 367, upptill såsom ormgran utbildade granar, funna i Puster- 

 thal i Tyrolen: »A en höjd af 40 — 50 fot erbjödo träden en egendom- 

 lig anblick och detta så mycket mera, som hvart exemplar dessutom 

 var af olika utseende. De flesta liknade till sin nedre del, de två nedre 

 tredjedelarna af stammen, en vanlig gran; den öfre såsom ormgran ut- 

 bildade tredjedelen stod sålunda i starkaste kontrast till den undre delen 



1 Trenne liknande dichotypa granar från Kalls socken, Jämtland, beskrifvas ytterligare 

 i detta häfte af Skogsvårdsföreningens tidskrift af D. Hult mark. 



