5 I 6 TRÄVARUMARKNADEN. 



förhållanden en förbättring af furupriserna icke möjlig, utan följden blef 

 naturligen motsatsen. Så t. ex. såldes godt finskt märke af i X 5 furu 

 så billigt som till 120 riksmark och samma dimension af svenskt ursprung 

 mötte ringa eller intet intresse, då exportörerna på denna sidan ansågo 

 sig icke kunna gå under 135 k 140 mark. Emellertid hade försäljnin- 

 garne från Sverige totaliter redan nått så pass tillfredsställande procent- 

 tal att nyss berörda konkurrens i det stora hela icke mycket rubbade 

 säljarna i föresatsen att nu hålla ut utan eftergifter under återstående 

 delen af säsongen. Så kan man ock säga hittills ha varit fallet, och 

 den farhågan, att ett prisfall i elfte timmen, såsom under senaste åren 

 skett, nu skulle inträffa, synes med all säkerhet i år vara utesluten. 

 Granvaror äro i afsevärd mån slutsålda och i vissa distrikt ha önskade 

 laster häraf icke kunnat uppbringas. De på senaste åren så impopu- 

 lära furuplankorna förefinnas icke längre i öfverflöd för marknadens be- 

 hof. Tvärtom ha framkomna ordres från Syd-Afrika blott med svårig- 

 het kunnat fyllas med varor tillräckligt torra för dylik skeppning. 



Marknaden har likvisst haft sina särskilda sorgebarn och de ha varit ut- 

 skott och stäfver. Prisbilligheten å bättre virkeskvalitéer förringar gifvet- 

 vis redan i och för sig efterfrågan å utskott, men de vidriga förhållanden, 

 som under året varit rådande inom byggnadsindustrien i allmänhet såväl 

 inom landet (byggnadsstrejken i Stockholm) som hos de förnämligaste 

 afnämarna af utskott, Danmark och England, bära nog största skulden 

 till att exportörerna ännu sitta inne med något öfverflöd å denna vara. 

 I stäfver har det innevarande året medfört en verklig »collapse». Vi 

 erinra om huru de första försäljningarna gjordes till £7. — och där- 

 omkring för 1 / 2 X 28"/i7". Följde så det ödesdigra stilleståndet, den 

 stora tystnaden, då köparnas samveten sig inbördes anklagade för fel- 

 spekulation. Ty underjordens herre behagade icke uppsluka något nytt 

 San Francisko eller sköfla någon ny fager Val-Paraiso och därför räckte 

 cementfabrikernas cement mer än väl till för konsumtionen och staflagret 

 för tunnorna. Priset föll till £4, och när så en större köpare icke 

 kunde stå vid de inköp, han tidigare gjort, kastades tusentals standards 

 åter i marknaden och såldes delvis för c:a 50 proc. af hvad de första 

 gången betingat. Nu står man undrande och spörjande inför stafmark- 

 nadens gång under närmaste framtiden och någonting mellan £4 och £5 

 synes för dagen vara önskemålet vis-å-vis priset. Köparna synas vilja 

 hålla sig så nära den förstnämnda siffran som möjligt, men några ledande 

 affärer äro hittills icke kända. 



Kasta vi en blick på siffrorna fär årets export af plankor, battens och 

 bräder, så finna vi att t. o. m. augusti månad exporten varit en 15,000 

 standards mindre än föregående årets under samma tid. Jämföra vi 



