G] NI i\l NORR] iNDSK v i.. 





För närvarande pågår arbete med fabrikens utvidgning, hvarigenom till 

 verkningen kommer att ökas med c:a 14,000 ton vål 1 b vedåtgå] 



med c:a 22,000 kubikmeter, allt per är räknadt. För den ti delen 



af fabriken erhålles erforderlig kraft, c:a i,Soo bkr. från di 

 elektriska kraftstationen. 



Efter studiet af dessa ovanligt intressanta fabriksanläggningai togo exkur- 

 sionsdeltagarnas intressen helt i anspråk för en i det fria i en rikt il 

 prydd löfsal serverad frukost, h varvid disponenten Flygt utöfvade en 

 värdskap. 



Vid 12-tiden skedde sedan uppbrottet mot (Iraninge med en hel kai 

 af droskor, vurstar och löfklädda hövagnar. Efter 7 km:s åktur lämnades 

 vagnarna för exkursion genom en del af Graninge bruks skogar. 



Forstmästare Einar Fryklöf, Graningeverkens ende skogligt bildad 

 valtare, var under hela marschen genom Graningeskogarna ledare och initia- 

 tivtagare till en ofta mycket liflig diskussion. Första halten gjordes vid 

 Långmon. Här studerades en gammal bränna, som var beväxt med vackert 

 om än något glest plantbestånd. Detta hade varit starkt utsatt tor betes- 

 kreatur, hvarför området i fjol vår inhägnades. Hägnadens välgörande infly- 

 tande syntes på de två senaste årsskottens längd. På brännan hade hjälp- 

 sådd utförts flera gånger, men med särdeles klent resultat. Orsaken hade 

 berott på markens benägenhet för uppfrysning. Samtidigt var marken ratt 

 starkt gräsbeväxt, hvarför man i tanke att skydda sig för gräsväxten upp- 

 rifvit stora såddrutor. På grund af de stora rutorna hade dock uppfrys- 

 ningen blifvit värre. För att förekomma denna framhöll dagens exkursions- 

 ledare, att markbetäckningen ej finge såras för djupt och rekommenderade 

 på gräsbundna lermarker stora rutor, där endast det allra öfversta lagret rifs 

 bort och fröna sås i den sålunda blottade myllan. Under den harpa föl- 

 jande diskussionen rekommenderade jägmästare Paul B el länder Strecksådd, 

 såsom lämpligaste såningsmetod, enär det ytterst sällan inträffar att plantorna 

 efter hela strecket frysa upp. Några brukade nämligen alltid reda sig. 



Härefter besågs en stämpling i barrblandskog (tall 0,2 gran o,»), där 

 marken var degenererad (fig. 22). Såväl granen som tallen voro dåliga. Stämplings- 

 metoden hade varit kalafverkning med kvarlämnande af fröträd. All tall, 

 som antogs hafva någon möjlighet att producera grobart frö, var kvarlämnad. 

 Efter afverkningen var det meningen att verkställa röjning af marbuskar, risbränning 

 och eventuellt dikning. Här uppstod en liflig diskussion. Jägmästare Ernsl 

 Andersson opponerade sig mot granbuskarnas borttagande. Han ansåg 

 efter erfarenhet från andra håll, att dessa snart nog skulle öka sin tillväxt 

 efter den gröfre skogens borttagande, och att af dem antagligen kunde efter 

 30 år tagas en skörd af pappersmasseved. Häruti instämde delvis jägm 

 Bellander, medan jägmästare Wedholm ansåg granbuskarna med hänsyn 

 till den långa tid de stått undertryckta ej komma att draga någon nytta .il 

 friställningen. Han ansåg det ur skogslagsynpunkt dessutom farligt, om des-.. 

 marbuskar skulle få räknas såsom återväxt, hvari länsjägmästaren Göthe in- 

 stämde. En del talare befarade att de kvarlämnade tallarna voro odi 

 såsom fröträd, hvaremot andra trodde, att de efter öfriga skogens afverkning 

 någorlunda skulle motsvara sitt ändamål. 



Exkursionsdeltagarna vandrade vidare till en stämpling 1 tall- <>. h gran- 

 skog (tall 0,7, gr. 0,3) med vacker tall- och gran föryngring fläckvis i luckorna. 



