GENOM NORR] iNDSK \ BYGD1 R. 





ligen fara för att särskildt de långa gänglij rna kunde torka gi 



för stark friställning. 



Nästa halt under skogsvandringen gjordes vid den s. k. Lilla Löfsjö- 

 myren, som dikades förliden sommar för fullständig Detta resul- 



tat torde också? med säkerhet uppnås, ty nu var myren rätl torr, mi 

 den förra året knappast bar att gå på, Dikena hade med ti 1 1 lagts nägol tätt, 

 emedan exkursionsledaren anställt en serie loisuk med olika stark dikning på 

 en del mindre myrar, hvadan Löfsjömyren vore att betrakta såsom en pri 



1 I , Schotte =*/, 1908. 



Fig. 25. Diskussion å Lilla HSfsjömyren, 



Här uppstod en mvcket liflig diskussion v fig. 25), da forsmästare Fryklöl 

 framkastade, att det flerstädes dikades alldeles för mycket. Nu t. ex ofira bolagen 

 i allmänhet omkr. 80 % af utgifterna for skogsvårdsarbeten på d.knmgaroch 

 endast 20 % på hyggesrensningar, bränningar och sådder Han framhöll att så 

 länge vi hafva en enda hektar vanskött produktiv skogsmark, I annal 



undantagsfall, nedlägga kostnader på dikningsarbeten. Jägmästare l I indbé 

 m fl. framhöllo åter skogsdikningens stora betydelse dels Kr att förhindra 

 försumpningar dels för att af godartade myrar skatta den yppersta skogsraark 



Diskussionen gled sedan öfver till frågan om de principer, son, följas af 

 skogsvårdsstyrelserna vid utdelandet af bidrag för sko jAeten t,U bolagod, 



enskilda. Under den långvariga diskussionen yttrade s.g n»P-«« £ 

 den grefve Fr. Wachtmeister, disponenterna Bell råge och 1 hunlc g.ja 

 mästarna Wilh. Ekman och Paul Bellander samt de flesta närvarande la: 



