5 6 4 



SK0GSVÅRDSFÖREN1NGNNS EXKURSION IQ08. 



mästare. Dessa senare upplyste, att i allmänhet större bidrag lämnades åt enskilda 

 skogsägare än åt bolagen. Från bolagshåll protesterades häremot, och alla 

 ansågo i hvarje fall högst önskvärdt att de olika skogsvårdsstyrelserna ut- 

 delade bidrag efter ungefär samma principer. 



Under diskussionens gång framhölls särskildt den förhoppningen, att 

 denna fråga måtte komma upp på skogsvårdsstyrelsens gemensamma samman- 

 träde i höst och där dryftas, så att en enhetligare och rättvisare grund än hit- 

 tills måtte tillämpas vid lämnande af bidrag för utförda skogsvårdsarbeten. 



Vandringen gick sedermera öfver Löfsjöbrännan (se fig. 26), och halt 

 gjordes ned mot Löfsjön. Exkursionsledaren påvisade, att vi befunno oss på 



Fot, E, Ödman - fi / å ig 

 Fig. 26. Brandfält å Graninge bruks skogar. 



en plats, där man enligt hans förmenande ej bör dröja med att nedlägga 

 kostnader. Också hade början därmed gjorts förliden vår, i det en del af 

 brännan då besåddes. Tyvärr hade resultatet ej blifvit alldeles tillfredsstäl- 

 lande, i det att endast ungefär 50 % af sådden gått till. Forstmästare 

 Fryklöf trodde sig nu i andanom se sina antagonister lysa upp och tänka: 

 »Ja, så ha vi ju alltid sagt. Det lönar sig ej att så här i Norrland. Sådderna 

 gå ej till. Bättre är det då att dika, ty då ser man åtminstone ett resultat.» 

 Forstmästare Fryklöf framhöll med rätta det ologiska resonemanget häri: 

 skall jag öfvergifva sådderna därför att de ibland misslyckas? Skall kanske en 

 landtman ej odla ett visst gifvande sädesslag därför att en skörd slår fel? Nej, 

 tvärtom ! Just då skall han sätta in hela sin energi på att utforska orsaken 

 till den misslyckade skörden. På samma sätt förhåller det sig med skogs- 

 mannen. För den orsakens skull ha vi statens skogsförsöksanstalt, våra skogs- 

 möten och exkursioner och för den orsakens skull hade vi just stannat på 

 detta såddfält. 



