566 SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS EXKURSIOR 1908. 



dock det åsyftade resultatet skulle ernås härmed ansågs vara ganska tvifvel- 

 aktigt. Själfva myren ligger i en afsats nästan högst uppe på berget och 

 visar stor benägenhet att vilja inkräkta på den nedanför liggande, delvis redan 

 något försumpade skogsmarken. Exkursionsledaren framhöll, att den nuvarande 

 myren ursprungligen bestått af två mindre sådana, som så småningom växt 

 samman till en. Denna sammanväxning har gått så mycket lättare för sig, som 

 något egentligt aflopp för myren ej funnits. De nuvarande tre utloppen ha 

 alla måst sprängas genom hällar, som uppdämt vattnet. Så snart dessa genom- 

 sprängts, hade godt fall erhållits. Myrens ojämna, bergiga och storsteniga 

 botten hade vållat åtskilliga svårigheter vid utläggningen af dikena. Trots 

 att denna föregåtts af en ytterst noggrann undersökning af myrbottnens be- 

 skaffenhet, hade här och där — särskildt i de större dikena — berg och 

 större stenar påträffats. 



Rörande själfva dikningstekniken utspann sig en längre diskussion. Löjt- 

 nant Hegardt skulle velat lägga ett utloppsdike i en annan riktning, om fallet 

 tilläte detta, och framhöll med tanke härpå nödvändigheten af att å större 

 myrar verkställa afvägning före dikningens början. Jägmästare Ekman ville 

 framhålla, att myren i fråga vore på grund af sin sammansättning mindre 

 lämplig för dikning och betonade, att man vid dikning först borde noga ut- 

 välja de bättre sumpmarkerna. Jägmästare Lindhé m. fl. ansågo däremot my- 

 ren med hänsyn till sin sammansättning ganska god. Talaren trodde ej att 

 det gick för sig att alltid endast utvälja de bättre markerna vid dikning. Innan 

 dikningen börjades i en trakt, borde nämligen denna uppdelas i vattensystem. 

 Dessa senare skola sedan betraktas som helheter för sig och alla till desamma 

 hörande sumpmarker afdikas, vare sig de bestå af ren myr eller försumpad 

 skogsmark. 



Från Ledingåmyren gick vandringen genom idel yngre skog. Kvällen bör- 

 jade att skymma och marschen forcerades. Nedanför Ledingåberget var en gall- 

 ringsyta utlagd med följande resultat h vilken dock ej hann närmare studeras: 



Gallring i barrblandskog. 



Ålder 75 år. Medelhöjd 21 m. 



Tall 900 stammar. Medelstam 22 cm. brhd = 315 kbm. 



Gran 700 » 17,5 » » = 189 » 



Summa 504 kbm. 



Genom gallring uttaget: 



Tall 150 stammar = 22 kbm. 



Gran 250 » = 32 » 



Summa 54 kbm. = 10; 



Kvarstående beståndet: 



Tall 750 stammar = 293 kbm. 



Gran 450 » = 157 » 



Summa 450 kbm. 



Nere vid Ledingesjön mötte skjutsarsomförde resenärerna till Graningebruk. 



Här var uppfördt ett större tält, som af brukets folk rikt dekorerats med 



flaggor och kulörta lyktor. I denna stämningsfulla omgifning åts så middagen, 



