Gl NOM \"kKi.\\|,,k \ BYGDI R. 





den snarare kommer att försämras. Man bo I isådan si 



ligt och därest större afverkning kommer att ske på en gång använda 

 medlen för inköp af skogsmark. \ andra sulan framhö 

 statens skogar under senare tider forcerats mei ni fön aml i' 1 

 att afverkningen under gångna tider med dåliga prisei och ;iings 



förhållanden ej varit så stor. Afven afverkningsberäkningai och planers upp- 

 rättande för skilda skogar klandrades, da det nu ofta händer, 

 mal skog sparas på en del parker alltföi länge, medan medelålders 

 afverkas på andra. Afverk- 

 ningsberäkningarna borde 

 omfatta större områden. En 

 talare föreslog, att hvarje re- 

 vir skulle utgöra en sådan 

 enhet, medan andra talare 

 ansågo hvarje öfverjägmäs- 

 taredistrikt såsom den lämp- 

 ligaste enheten och inom 

 hvilket uthålligt skogsbruk 

 skulle kunna äga rum utan 

 att behöfva tillämpas på 

 hvarje särskild skog. 



I tallbestånden på Vil- 

 lingsmon hade nyligen en 

 vanlig rensningsstämpling ägt 

 rum. Några talare betonade 

 det lämpliga i att de delar 

 af beståndet, där mycket 

 vacker återväxt började upp- 

 spira, föryngrades snarast 

 möjligt genom starkare hugg- 

 ningar. A fig. 28 synes den 

 ostliga delen af det vackra 

 tallbeståndet å Villingsmon. I denna del af beståndet förefinnas unga plant- 

 uppslag, medan de förekomma så mycket rikligare i den västliga delen af 

 detsamma. 



Marschen genom kronoparken fortsattes sedermera å den af jägmästare 

 Wedholm anlagda fullkomligt raka stigen genom parken. D< hade 



hufvudsakligen tillkommit för att lärlingarna vid Bispgårdens skogsskola skulle 

 kunna tämligen snabbt förflytta sig från skolan till arbetet i skogen. Innan 

 denna väg fanns var det nämligen nödvändigt för lärlingarna att öfvernatti 

 i skogen, men nu kunna de efter slutadt arbete gå hem till sko marna. 



Den Wedholmska stigen (fig. 20) förde exkursionsdeltagarna öfvei tvenne 

 utförda mossdikningar. Vid den första af dessa uppstod en liflig diskuss 

 rörande själfva dikningstekniken. Medan grefve J. 1 1 ann I ton och öjt 

 Hegardt kritiserade den alltför sollormigt utförda dikningen, försvarades den- 

 samma af jägmästare Wedholm. Löjtnant Hegardt framhöll vidare hur 

 godartade mossar lämpligast borde dikas för gräsproduktion. 1 v 

 komma att tjänstgöra som hagmarker och den annars så omdebatterade 

 norrländska betesfrågan skulle kunna till skogens fromma lösas pfl ett enkel 



SkogsvXrdsförcningens Tidskrift igoS. 



Fot ' . 1908. 



Fig. 29. Stig genom kronopark< rdslandet. 



