592 HENRIK HESSELMAN. 



ganska dunkla punkter angående ormgranens uppkomst och variation, 

 komma då säkerligen att erhålla ett nytt ljus. Tills vidare må därför 

 endast det hittills bäst undersökta och dessutom det märkligaste och 

 intressantaste, nämligen det vid Hornberga, bli föremål för en närmare 

 skildring. 



Ormgransbeståndet vid Hornberga. 

 Olika typer med hänsyn till förgreningen. 



Det som redan vid en flyktig undersökning af beståndet vid Horn- 

 berga starkt faller i ögonen, är den stora variation, som ormgranarna 

 förete. Det ena trädet är inte likt det andra. Snart sagdt alla organ 

 äro underkastade växling, barren förete sins emellan stora olikheter i 

 afseende på storlek, form och ställning på grenarna, kottarna i afseende 

 på storleken och kottefjällens form, och slutligen förlänar en mer eller 

 mindre reducerad förgrening träden ett ganska växlande utseende. 



Genom en stark reduktion af knoppar åstadkommes som bekant 

 hos ormgranen en mer eller mindre långt gående inskränkning i gre- 

 narnas antal. En gren eller ett skott kan fortväxa år efter år utan att 

 alstra något sidoskott. Härigenom uppkomma de långa, ormlika grenarna, 

 som förläna ormgranens krona ett så egendomligt, habituellt afvikande 

 utseende. Denna knoppreduktion träffar redan själfva hufvudskottet, så 

 att grenarna äfven af första ordningen blifva fåtaliga, ännu mer fåtaliga 

 blifva grenarna af högre ordning. Det finns ormgranar, som endast ha 

 grenar af första ordningen, men de flesta ha grenar af t. o. m. 3:dje 

 ordningen, och fullt typiska ormgranar förekomma med grenar af 4:de 

 t. o. m. 5:te ordningen. Ormgranens starkt framträdande olikhet med 

 vanlig gran beror sålunda förnämligast därpå, att den är mindre rikt 

 förgrenad, hvarmed ofta följer en annan barrställning och en afvikande 

 barrform. 



Ormgranarna vid Hornberga förete en mängd växlande former i 

 afseende på knoppreduktion och grenarnas ställning. De mest utmär- 

 kande formerna må här närmare skildras. 



I fig. g meddelas bilden af en ormgran, som i beståndet vid Horn- 

 berga företer den längst gående knoppreduktionen. Trädet har stått 

 insprängdt biand andra tätt stående ormgranar och är nog i viss mån 

 undertryckt. Den här atbildade delen är 15 år gammal och uppbär en- 

 dast 4 skott af första ordningen, hvilka i sin tur förblifvit fullkomligt 

 ogrenade. Stamdelen från fästpunkten för den öfversta grenen till top- 

 pen är 131 cm. lång och omfattar 10 årsskott. Sidogrenarna till vänster 

 äro båda 1 1 år gamla. Denna gran afskars nära roten, och såvidt jag 

 nu kan erinra mig, voro äfven de öfriga sidogrenarna fullt ogrenade. 



