604 



HENRIK HESSELMAN. 



ställning. Andra individ ha bågformigt uppåtböjda grenar, som stundom 

 vid högre ålder bli nedåthängande. Hvad andra ordningens grenar be- 

 träffar, kunna dessa antingen intaga en mer eller mindre utpräglad ho- 

 risontal ställning eller också bli starkt nedåthängande, hvarvid vi erhålla 

 den förut såsom slokgran beskrifna formen. I afseende på grenarnas 

 riktning finns sålunda hos dessa granar samma variation som hos den 

 normalt förgrenade granen. Det gemensamma för alla ormgranar och 

 slokgranar är knoppreduktionen, vi kunna därför sammanfatta alla dessa 

 granar under ett gemensamt namn, granar med reducetadt förgrenings- 



Ur Statens skogsförsöksanstalts samlingar. Fot. af förf. 



Fig. 1 6. Barr från ormgranar. 

 I. Ormgranen i fig. 13. a och b toppskott, c och d öfre sidogren, e och f från de nedersta gre- 

 narna. 2. Typisk, yngre ormgran. 3. Kortbarrig ormgran. 4 Äldre, ej af bildad ormgran. 

 5. Ormgranen fig 6. 6. Slokgranen fig. 8. 7. Öfvergångsform fig. 7. S. Ormgran 

 från Småland, a — d ormlika grenar, e — g grenar med normal förgrening. 

 Naturlig storlek. 



system, fågreniga eller oligoclada granar. I hvilket förhållande stå nu 

 dessa granar till den rikgreniga eller normalgreniga granen? Finnas hos 

 den oligoclada granen några särskilda karaktärer i afseende på barren 

 eller kottarna? Vi gå nu att undersöka denna fråga. 



Barrens variation 1 afseende på form och ställning. 



I fig. 16 äro sammanställda några barrtyper, som utmärka de få- 

 greniga granarna vid Homberga. Redan en flyktig granskning af bil- 

 den ger vid handen, att vi här ha att göra med en ganska betydande 



